НАРОДНО СЪБРАНИЕ
Вх. №: 51-402-01-30
Дата:  30.12.2024 г.    10:15 ч.

Република българия
МИНИСТЕРСКИ СЪВЕТ

                        ДО

ПРЕДСЕДАТЕЛЯ НА 
НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ

г-жа НАТАЛИЯ КИСЕЛОВА

УВАЖАЕМА ГОСПОЖО ПРЕДСЕДАТЕЛ,
На основание чл. 87, ал. 1 от Конституцията на Република България изпращам Ви одобрения с Решение  908 на Министерския съвет от 2024 г. проект на Закон за несъстоятелност на физическите лица.
Приложения:
1. Мотиви към проекта на Закон за несъстоятелност на физическите лица.
2. Частична предварителна оценка на въздействието.
3. Справка от Министерството на правосъдието за съответствие с Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи и с практиката на Европейския съд по правата на човека.
4. Справка за постъпилите предложения от обществените консултации.
5. Справка за отразяване на становищата, получени след съгласуване на законопроекта.

МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ:

Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
М И Н И С Т Е Р С К И   С Ъ В Е Т
Препис

Р Е Ш Е Н И Е    908

от   27 декември   2024 година

ЗА одобряване на законопроект

На основание чл. 87, ал. 1 от Конституцията на Република България

М И Н И С Т Е Р С К И Я Т    С Ъ В Е Т
Р Е Ш И:

1. Одобрява проекта на Закон за несъстоятелност на физическите лица.
2. Предлага на Народното събрание да разгледа и приеме законопроекта по т. 1.
3. Министърът на правосъдието да представи законопроекта по т. 1 в Народното събрание.

МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ: /п/ Димитър Главчев

ГЛАВЕН СЕКРЕТАР НА
МИНИСТЕРСКИЯ СЪВЕТ: /п/ Габриела Козарева
Вярно,
НАЧАЛНИК НА ОТДЕЛ
“ДЕЛОВОДСТВО, АРХИВ И
ТЕХНИЧЕСКО ОСИГУРЯВАНЕ”:
/Жана Кадънкова/

Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
НАРОДНО СЪБРАНИЕ
Проект

З А К О Н

ЗА несъстоятелност на физическите лица

Глава първа
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ

Раздел I
Основни разпоредби

Предмет
Чл. 1. Този закон урежда:
1. производството по несъстоятелност на физическите лица, които са неплатежоспособни добросъвестни длъжници и желаят задълженията им към всички кредитори да бъдат удовлетворени в едно общо съдебно производство;
2. условията и реда за погасяване на задължения на добросъвестния длъжник след откриване на производство по несъстоятелност.

Изключения
Чл. 2. (1) Законът не се прилага по отношение на физическите лица, които упражняват търговска дейност като еднолични търговци или упражняват стопанска дейност, занаят или свободна професия като предприемачи, когато имат задължения, произтичащи от упражняваната дейност, занаят или професия.
(2) В случай че за физическото лице са налице едновременно предпоставките за откриване на производство по несъстоятелност по този закон и по Търговския закон, прилагат се разпоредбите на Търговския закон.

Цел на производството по несъстоятелност
Чл. 3. (1) Производството по несъстоятелност има за цел да осигури справедливо удовлетворяване на кредиторите и възможност за освобождаване на добросъвестния длъжник от заплащане на неудовлетворените вземания.
(2) В производството по несъстоятелност се вземат предвид интересите на кредиторите, длъжника и членовете на неговото семейство.

Раздел II
Основни принципи

Диспозитивно начало
Чл. 4. Съдебното производство започва по молба на добросъвестния длъжник. Длъжникът не е длъжен да иска откриване на производство по несъстоятелност.

Справедливо удовлетворяване на кредиторите
Чл. 5. (1) В производството по несъстоятелност имат право да участват всички кредитори на длъжника.
(2) Вземанията на кредиторите се удовлетворяват при условията и по реда на този закон.

Доброволно изпълнение
Чл. 6. В производството по несъстоятелност се разглеждат всички възможности за доброволно изпълнение на задълженията, включително чрез план за погасяване и извънсъдебно споразумение между длъжника и кредиторите.

Добросъвестност
Чл. 7. Длъжникът под страх от отговорност за вреди е длъжен да упражнява предоставените му в този закон права добросъвестно и съобразно добрите нрави. Той е длъжен да изнася пред съда и синдика само истината за своето имущество, да оказва съдействие и да не препятства упражняването на правомощията на съда и на синдика и да не създава опасност за интересите на кредиторите.

Глава втора
УЧАСТНИЦИ В ПРОИЗВОДСТВОТО ПО НЕСЪСТОЯТЕЛНОСТ

Раздел I
Длъжник

Неплатежоспособност
Чл. 8. (1) Неплатежоспособен е длъжник, който в продължение на повече от 6 месеца не е в състояние да изпълни едно или повече изискуеми парични задължения на  обща стойност над десет минимални работни заплати.
(2) Неплатежоспособността се предполага, когато длъжникът е спрял плащанията. Спиране на плащанията е налице и когато длъжникът е платил изцяло или частично вземанията на определени кредитори.

Добросъвестен длъжник
Чл. 9. (1) Длъжникът има право да иска откриване на производство по несъстоятелност и да упражнява предвидените в този закон права, ако е добросъвестен. Добросъвестен е длъжникът, който поема задължения съобразно своето имуществено състояние и доходи и който със своите действия или бездействия не уврежда умишлено или поради небрежност интересите на кредиторите си.
(2) Не се смята за добросъвестен длъжник, който:
1. е осъждан за злоупотреба на доверие, за престъпление срещу кредиторите или за престъпление против финансовата, данъчната или осигурителната система, освен ако е реабилитиран;
2. е работоспособен, но през последната година преди подаване на молбата за откриване на производството по несъстоятелност не е упражнявал трудова или друга дейност, която да е източник на доходи, независимо от начина на нейното възлагане и изпълнение, без основателни причини;
3. през последните три години преди подаване на молбата за откриване на производството по несъстоятелност е извършил нарушение на задължение за деклариране на доходи или имущество;
4. се е разпоредил безвъзмездно със свое имущество на значителна стойност през последните три години преди подаване на молбата за откриване на производство по несъстоятелност;
5. през последните пет години преди подаване на молбата за откриване на производство по несъстоятелност е поел задължение по договор за заем, договор за покупка на стоки и услуги или друг възмезден договор, който не е предназначен за задоволяване на негови или на членовете на семейството, които издържа, основни жизнени потребности и когато това задължение е явно несъобразено с имуществото и доходите му;
6. е представил неверни или непълни данни, документи или доказателства за своето имущество и доходи пред съда или синдика във връзка с производство по несъстоятелност;
7. умишлено е препятствал упражняването на правомощията на съда и на синдика относно проверката на имуществото му, опазването и попълването на масата на несъстоятелността;
8. не е изпълнил задължения, предвидени в този закон, в одобрен погасителен план или в извънсъдебно споразумение с кредиторите, с което е създал опасност за интересите на кредиторите.
(3) Значителна стойност на имуществото по ал. 2, т. 4 е стойност, която надхвърля средния месечен доход на длъжника за последните 12 месеца, определена към момента на разпореждането.
(4) Явно несъобразено с имуществото и доходите на длъжника е задължение, чието изпълнение, самостоятелно или в съвкупност с други задължения на длъжника, е несъвместимо с разходите за задоволяване на жизнените потребности на длъжника и на членовете на неговото семейство, които издържа. При преценката на обстоятелствата по ал. 2, т. 5 се вземат предвид всички задължения на длъжника, както и имуществото и доходите на длъжника към момента на поемане на задължението.
(5) При преценка на обстоятелствата по ал. 2 се вземат предвид причините за тяхното настъпване, включително дали са настъпили поради непредвидено или непредотвратимо събитие от извънреден характер.

Имущество на длъжника
Чл. 10. (1) Имуществото на длъжника трябва да е достатъчно, за да покрие разноските в производството по несъстоятелност и поне частично да удовлетвори вземанията на кредиторите.
(2) За частично удовлетворяване се смята пълното удовлетворяване на дължимите обезпечени вземания по чл. 17, ал. 1, 
т. 1 и на поне 10 на сто от общия размер на останалите вземания. Ако няма дължими вземания по чл. 17, ал. 1, т. 1, за частично удовлетворяване се смята удовлетворяването на поне 30 на сто от общия размер на всички вземания.
(3) При преценката на обстоятелствата по ал. 1 се взема предвид само секвестируемото имущество на длъжника към момента на подаване на молбата за откриване на производство по несъстоятелност.

Маса на несъстоятелността
Чл. 11. (1) Масата на несъстоятелността обхваща всички имуществени права на длъжника, както и една втора част от вещите и правата върху вещи - съпружеска имуществена общност.
(2) Несеквестируемото имущество на длъжника не се включва в масата на несъстоятелността.

Несеквестируемост
Чл. 12. В производството по несъстоятелност не може да бъде насочвано изпълнение върху несеквестируемите вещи на длъжника.

Издръжка
Чл. 13. (1) В производството по несъстоятелност длъжникът има право на издръжка, която служи за задоволяване на жизнените потребности на длъжника и членовете на неговото семейство. Издръжката се формира от несеквестируемия доход на длъжника, а в случай че длъжникът няма такъв, издръжката се формира от неговото имущество в масата на несъстоятелността.
(2) Издръжката се определя от съда съобразно семейното и имущественото състояние на длъжника и може да бъде изменена при промяна на обстоятелствата.

Разноски на несъстоятелността
Чл. 14. (1) Разноски в производството по несъстоятелност са:
1. държавните такси;
2. възнаграждението на синдика;
3. разходите за попълване, управление, оценяване и разпределение на масата;
4. издръжката на длъжника и членовете на неговото семейство, в случай че е определена такава.
(2) Длъжникът осигурява авансовото заплащане на разноските в производството по несъстоятелност. Държавната такса се събира при предявяване на молбата за откриване на производството по несъстоятелност.
(3) В производствата по този закон се събират държавни такси съгласно тарифа, приета от Министерския съвет. Държавната такса е проста.

Обезщетение
Чл. 15. (1) Длъжник, който подаде молба за откриване на производство по несъстоятелност, като знае, че няма основание за това, дължи обезщетение на кредиторите за претърпените във връзка с производството имуществени и неимуществени вреди, които са пряка и непосредствена последица от увреждането, ако е действал умишлено или с груба небрежност.
(2) Отговорността за заплащане на обезщетение по ал. 1 възниква, в случай че молбата на длъжника за откриване на производство по несъстоятелност е отхвърлена или образуваното производство по несъстоятелност е прекратено с влязло в сила решение поради недобросъвестност на длъжника.

Раздел II
Кредитори

Кредитори на несъстоятелността
Чл. 16. (1) Кредитори на несъстоятелността са лицата, чиито вземания са включени в одобрения от съда списък на приетите вземания.
(2) Масата на несъстоятелността служи за удовлетворяване на всички кредитори на несъстоятелността по предвидените в този закон ред и условия.
(3) Кредиторът запазва в производството по несъстоятелност правата по дадено обезпечение.
(4) Кредиторът упражнява своите права в производството по несъстоятелност самостоятелно или чрез участие в събранието на кредиторите.

Ред на удовлетворяване на вземанията
Чл. 17. (1) В производството по несъстоятелност вземанията на кредиторите се удовлетворяват в следния ред:
1. вземания, обезпечени с ипотека или залог, вписан по реда на Закона за особените залози - от получената сума при реализацията на обезпечението;
2. вземания, заради които се упражнява право на задържане - от стойността на задържания имот;
3. издръжка, дължима по закон от длъжника на трети лица;
4. публичноправни вземания на държавата и общините, като данъци, мита, такси, задължителни осигурителни вноски и други, възникнали до датата на решението за откриване на производство по несъстоятелност;
5. вземания, възникнали след датата на решението за откриване на производството по несъстоятелност и неплатени на падежа;
6. останалите необезпечени вземания, възникнали преди датата на решението за откриване на производството по несъстоятелност;
7. законна или договорна лихва върху необезпечено вземане, дължима след датата на решението за откриване на производството по несъстоятелност;
8. отпуснат на длъжника кредит от свързано с него лице;
9. безвъзмездна сделка;
10. разноските на кредиторите за един адвокат във връзка с тяхното участие в производството по несъстоятелност.
(2) Когато паричните средства са недостатъчни, за да се удовлетворят изцяло вземанията по ал. 1, т. 3 - 10, те се разпределят между кредиторите от реда по съразмерност.
(3) Когато са предявени и приети няколко вземания на държавата от един ред, сумата се изплаща на съответния ред от сметката за разпределение общо и след получаването се разпределя от Националната агенция за приходите по реда на Данъчно-осигурителния процесуален кодекс. Националната агенция за приходите незабавно уведомява съда по несъстоятелността и синдика за извършеното разпределение.

Давност на вземанията
Чл. 18. (1) С предявяването на вземане в производството по несъстоятелност давността се прекъсва. Давността спира да тече, докато трае производството по несъстоятелност.
(2) Ако предявеното вземане не бъде прието в производството по несъстоятелност и за установяването му бъде предявен установителен иск, давността за него се прекъсва. Ако искът не бъде уважен, давността не се смята прекъсната.
(3) Ако предявеното вземане не бъде прието и кредиторът не предяви установителен иск, давността не се смята прекъсната.
(4) От прекратяването на производството по несъстоятелност започва да тече нова давност по чл. 110 от Закона за задълженията и договорите. За вземанията в плана за погасяване и в извънсъдебното споразумение с кредиторите, които подлежат на незабавно удовлетворяване, започва да тече нова давност от влизането в сила на плана, а ако изпълнението им е отсрочено или разсрочено - от настъпване на изискуемостта.

Събрание на кредиторите
Чл. 19. (1) В събранието на кредиторите участват кредиторите с приети вземания. Съдът може да предостави право на глас и на кредитор с неприето вземане, който е предявил установителен иск за своето вземане и е представил убедителни писмени доказателства за него.
(2) Събранието на кредиторите:
1. приема плана за погасяване на задълженията на длъжника;
2. предлага на съда назначаване и освобождаване на синдика;
3. определя реда и начина за осребряване имуществото на длъжника – като цяло, обособени части или отделни имуществени права.
(3) Събранието на кредиторите се свиква чрез покана от съда, по искане на длъжника, синдика или на кредиторите, притежаващи една пета от размера на приетите вземания. Поканата за събранието на кредиторите съдържа номера на делото, името на длъжника, дневния ред, деня, часа и мястото, където ще се проведе събранието. Поканата се обявява в регистъра на несъстоятелност, с което кредиторите, длъжникът и синдикът се смятат за редовно уведомени.
(4) Събранието на кредиторите се провежда независимо от броя на присъстващите и се ръководи от съдията, който разглежда делото.
(5) Кредиторът може да бъде представляван от упълномощен представител с изрично писмено пълномощно, с нотариална заверка на подписа. Когато представителят е адвокат, нотариална заверка на подписа не е необходима.
(6) Решенията се вземат с обикновено мнозинство, освен ако в този закон е предвидено друго. При вземането на решение всеки кредитор има толкова гласа, каквато част представлява неговото вземане от размера на приетите вземания и вземанията с право на глас.
(7) Съдът по несъстоятелността може да отмени незаконосъобразно решение на събранието на кредиторите по искане на длъжника или на кредитор, направено в 7-дневен срок от датата на събранието. Искането се разглежда от друг състав на съда по несъстоятелността с участие на длъжника и на кредиторите не по-късно от 14 дни от постъпването му. Страните се призовават чрез обявяване на съобщение за заседанието в регистъра по несъстоятелност.

Раздел III
Синдик

Изисквания
Чл. 20. (1) Синдикът е физическо лице, на което е възложено да извършва проверка на предявените вземания, управление на масата на несъстоятелността, осребряване на имуществото и контрол върху дейността на длъжника.
(2) Синдикът трябва да отговаря на изискванията по чл. 655, 
ал. 1 – 3 от Търговския закон.

Правомощия
Чл. 21. (1) Синдикът има следните правомощия:
1. упражнява контрол върху сделките на длъжника;
2. издирва и уточнява имуществото на длъжника;
3. при предвидените в този закон условия прави искания за прекратяване на договори, по които е страна длъжникът;
4. участва в производствата по делата на длъжника;
5. събира паричните вземания на длъжника и внася полученото в специалната банкова сметка;
6. с разрешение на съда се разпорежда с паричните суми от банковите сметки на длъжника, когато това се налага във връзка с управлението на имуществото и неговото запазване;
7. уточнява кредиторите на длъжника и проверява техните вземания;
8. предлага план за погасяване на задълженията на длъжника;
9. осребрява имуществото от масата на несъстоятелността;
10. извършва други предвидени от закона или възложени от съда действия.
(2) Синдикът осъществява правомощията си съобразно с развитието на производството по несъстоятелност и постановеното от съда.
(3) Всички държавни органи и организации са длъжни да оказват съдействие на синдика при изпълнение на неговите правомощия.

Временен синдик
Чл. 22. Съдът назначава временния синдик с решението за откриване на производството по несъстоятелност, ако той отговаря на изискванията по чл. 655, ал. 1 – 3 от Търговския закон и е дал писмено съгласие.

Назначаване и освобождаване
Чл. 23. (1) По предложение на събранието на кредиторите съдът назначава синдик, който отговаря на изискванията и е дал за това предварително съгласие с писмена декларация. Със същото определение съдът по несъстоятелността определя и датата за встъпване на синдика в длъжност. Ако не бъде предложен синдик или предложеният не встъпи в длъжност, съдът по несъстоятелността назначава друго лице измежду посочените от събранието на кредиторите, а ако няма такова – определя служебно друго лице за синдик.
(2) При назначаването му синдикът с писмена декларация декларира наличието на условията и липсата на пречки по този закон, участието в търговски дружества като съдружник, акционер, изпълнението на длъжности ликвидатор, синдик и други платени длъжности. При настъпване на промяна в някое от обстоятелствата синдикът е длъжен незабавно писмено да уведоми съда по несъстоятелността.
(3) Съдът освобождава синдика при условията на чл. 657 от Търговския закон.
(4) В регистъра по несъстоятелност се вписват името, телефонът, адресът и електронният адрес на назначения синдик, датата на неговото назначаване и освобождаване.

Възнаграждение
Чл. 24. (1) Синдикът има право на еднократно възнаграждение в размер на една минимална работна заплата при първото извършване на едно от следните действия:
1. съставяне списък на приетите вземания;
2. извършване на опис на имуществото и установяване на масата на несъстоятелността;
3. изготвяне и предлагане на план за погасяване на задълженията на длъжника;
4. изготвяне на сметка за разпределение.
(2) При осребряване на масата на несъстоятелността синдикът има право на възнаграждение в размер на 5 на сто от стойността на осребреното имущество.
(3) Синдикът има право на допълнително годишно възнаграждение в размер на една минимална работна заплата, което се изплаща в тридневен срок от одобряване на годишен отчет за дейността му.
(4) Възнаграждението по ал. 1, т. 1, 2 и 4 се изплаща в тридневен срок от одобряване на съответното действие или акт на синдика, а по ал. 1, т. 3 – в тридневен срок от определението на съда за допускане на плана за погасяване. Възнаграждението по ал. 2 се изплаща при постъпване на приходите от осребреното имущество. Когато длъжникът не е в състояние да заплати възнаграждението, по негово искане дължимата сума за възнаграждение се удържа от постъпленията от осребреното имущество преди тяхното разпределение между кредиторите и това се отразява в сметката за разпределение.

Отчетност
Чл. 25. (1) Синдикът записва в електронен дневник всяко свое действие, свързано с управлението и разпореждането с вещи и права от имуществото на длъжника или от масата на несъстоятелността. При поискване от съда или от кредитор синдикът предоставя достъп до водения от него дневник. Образецът и правилата за водене на дневника се уреждат с наредба, издадена от министъра на правосъдието.
(2) Синдикът представя на съда, длъжника и на събранието на кредиторите отчет за своята дейност на всеки три месеца, а при поискване от съда – незабавно. Синдикът представя годишен отчет за дейността си на всеки 12 месеца от датата на встъпване в длъжност, който съдържа информация за всички предприети от него действия и резултатът от тях. Съдът одобрява отчета, когато синдикът е осъществявал правомощията си с дължимата грижа.

Други изисквания към дейността на синдика
Чл. 26. По отношение изискванията за дължима грижа, ограничения, отговорност и задължение за застраховане на синдика се прилагат съответно чл. 660 и чл. 662- 663а от Търговския закон.

Раздел IV
Съд по несъстоятелността

Компетентен съд
Чл. 27. Съд по несъстоятелността е окръжният съд по постоянния адрес на длъжника, регистриран преди повече от шест месеца от датата на подаване на молбата за откриване на производство по несъстоятелност.

Служебно начало
Чл. 28. (1) Съдът по свой почин може да установява факти и да събира доказателства, които са от значение за постановяваните в производството актове.
(2) Съдът може служебно да налага обезпечителни мерки и ограничения върху действията и дейността на длъжника.

Обжалване на съдебните актове
Чл. 29. (1) Доколкото друго не е предвидено в този закон, постановените от окръжните съдилища решения и определения подлежат на обжалване само пред въззивния съд. Решенията и определенията, с които се връща или отхвърля молбата за откриване на производство по несъстоятелност или производството се прекратява на основание чл. 38, ал. 3 и чл. 89, ал. 1, подлежат на обжалване по общия ред на Гражданския процесуален кодекс.
(2) Доколкото друго не е предвидено в този закон, жалбите и възраженията в производствата по този закон се подават в 14-дневен срок от обявяването на съответния съдебен или друг акт в регистъра по несъстоятелност, като препис от тях не се представя за връчване.

Призоваване и съобщения
Чл. 30. (1) Действията на длъжника, кредиторите, събранието на кредиторите, синдика, както и актовете на съда по несъстоятелността и актовете на въззивния и касационния съд се вписват в отделна книга, която е публична и е на разположение в канцеларията на съда по несъстоятелността. Книгата може да се води и съхранява в електронна форма.
(2) Действията и актовете по ал. 1 се обявяват и в регистъра по несъстоятелност. След откриването на производството по несъстоятелност заинтересованите лица се смятат за уведомени за действията и актовете от обявяването им в регистъра.
(3) Призоваването и съобщенията в производството по несъстоятелност се извършват чрез обявяването им в регистъра по несъстоятелност и съобщенията се смятат за връчени с факта на обявяването им. Призоваването е редовно, ако съобщението или призовката са обявени в регистъра най-малко една седмица преди датата на заседанието, за което се отнасят.

Субсидиарно приложение
Чл. 31. Доколкото в този закон няма особени разпоредби относно производството по несъстоятелност, прилагат се съответно разпоредбите на Гражданския процесуален кодекс.

Особени правила
Чл. 32. (1) Ако друго не е предвидено в този закон:
1. определената от закона подсъдност за делата по несъстоятелност не може да бъде изменяна по съгласие на участващите лица;
2. съдът се произнася в тридневен срок по молба на участник в производството;
3. откритите съдебни заседания се провеждат при закрити врата;
4. производството по несъстоятелност не може да се спира, освен при смърт на длъжника;
5. молбата за откриване на производство по несъстоятелност не може да се оттегля от длъжника след постановяване на решение за откриване на производство по несъстоятелност.
(2) Спряното производство поради смърт на длъжника се възобновява по искане на неговите наследници, направено в едномесечен срок от получаване на съобщението. Ако не бъде направено такова искане, производството се прекратява.

Глава трета
ОТКРИВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВО ПО НЕСЪСТОЯТЕЛНОСТ

Раздел I
Молба за откриване на производство по несъстоятелност

Условия за откриване на производството
Чл. 33. Производството по несъстоятелност може да се открие по молба на длъжник, който:
1. е физическо лице;
2. е неплатежоспособен;
3. по отношение на когото не са налице основания за недобросъвестност по чл. 9, ал. 2;
4. не е подавал молба за откриване на производство по несъстоятелност по реда на този закон, приключило с влязло в сила съдебно решение.

Молба за откриване на производството
Чл. 34. (1) В молбата до съда длъжникът излага обстоятелствата относно неговата трудова заетост, неплатежоспособност, добросъвестност и имущество и иска откриване на производството по несъстоятелност.
(2) Към молбата си длъжникът прилага:
1. декларация относно:
а) гражданско и семейно състояние;
б) липсата на основания за недобросъвестност по чл. 9, ал. 2;
в) опис на личното имущество, имуществото - съпружеска имуществена общност, и имуществото в съсобственост - вещи, права върху вещи и други имуществени права, вземания и доходи, и по възможност - уточнение дали е секвестируемо, или несеквестируемо, начин на придобиване и наложени върху него вещни тежести;
г) списък на кредиторите с посочване на име или наименование, ЕИК и адресите, вземанията по основание, стойност, обезпечения;
д) справка за съдебните, арбитражните и изпълнителните производства срещу длъжника;
е) списък на извършените от длъжника плащания в брой или чрез паричен превод, които надвишават 500 лв., и получателите им през последните 6 месеца;
2. документи, удостоверяващи декларираните обстоятелства относно имуществото, доходите и задълженията към кредиторите;
3. извлечения от всички сметки на длъжника в банки и други доставчици на платежни услуги;
4. план за погасяване на задълженията съгласно този закон;
5. доказателство за уведомяване по чл. 78, ал. 2 от Данъчно-осигурителния процесуален кодекс;
6. документ за платена държавна такса.
(3) Декларацията по ал. 2, т. 1 е по образец, утвърден от министъра на правосъдието.
(4) При условията на чл. 83, ал. 2 от Гражданския процесуален кодекс съдът може да освободи длъжника от задължение за заплащане на държавна такса, но не и от разноски.

Разглеждане на молбата
Чл. 35. (1) Молбата за откриване на производство по несъстоятелност се разглежда от компетентния съд по несъстоятелността. Молбата се обявява в регистъра по несъстоятелност.
(2) Когато установи, че молбата е нередовна, съдът указва това на молителя. Разпоредбите на чл. 129 от Гражданския процесуален кодекс се прилагат съответно.
(3) За проверка на обстоятелствата по чл. 33 съдът може да изисква представяне на допълнителни доказателства от длъжника, ако няма възможност да извърши справка относно тези обстоятелства по служебен път.
(4) В 14-дневен срок от обявяване на молбата всеки кредитор на длъжника може да направи писмено възражение, подкрепено с доказателства, че не са налице условията за откриване на производството.
(5) Съдът разглежда молбата в заседание при закрити врата с призоваване на молителя в едномесечен срок от изтичане на срока за възражения. Когато не се налага събиране на други доказателства, съдът разглежда молбата в закрито заседание.

Предварителни и обезпечителни мерки
Чл. 36. (1) Преди да постанови решението си по молбата за откриване на производство по несъстоятелност, ако това се налага за запазване имуществото на длъжника, съдът по несъстоятелността може:
1. служебно да допусне обезпечение чрез налагане на запор, възбрана или други обезпечителни мерки;
2. по искане на длъжника или служебно да постанови спиране на изпълнителните дела срещу имуществото на длъжника, с изключение на изпълнителните дела, образувани по Данъчно-осигурителния процесуален кодекс, както и да разпореди запечатване на помещения, оборудване, превозни средства и други, в които се съхраняват вещи на длъжника.
(2) Наложените обезпечителни мерки ползват всички кредитори на несъстоятелността.
(3) Определението за постановяване на мерките по ал. 1 се съобщава на лицето, по отношение на което са наложени, и на длъжника. Определението подлежи на незабавно изпълнение и може да бъде обжалвано в 7-дневен срок от съобщението.
(4) Наложените обезпечителни мерки имат действие до датата на решението за откриване на производството по несъстоятелност. От тази дата действието им се заменя с действието на решението за откриване на производството по несъстоятелност. Обезпечителните мерки се смятат за отменени, когато с влязло в сила решение молбата за откриване на производството по несъстоятелност бъде отхвърлена.

Раздел II
Постановяване на решение

Решение за откриване на производство по несъстоятелност
Чл. 37. (1) Когато констатира, че са налице условията по чл. 33, съдът с решението си:
1. обявява неплатежоспособността;
2. открива производството по несъстоятелност;
3. допуска обезпечение чрез налагане на общ запор, обща възбрана или други обезпечителни мерки;
4. назначава временен синдик;
5. определя издръжка на длъжника и членовете на неговото семейство, когато са налице условията за това;
6. определя специалната банкова сметка на длъжника, по която може да се извършват плащания в полза на длъжника и от която длъжникът да извършва плащания.
(2) Решението за откриване на производство по несъстоятелност подлежи на незабавно изпълнение и действа по отношение на всички. Решението се обявява в регистъра по несъстоятелност.
(3) Решението може да бъде обжалвано в 14-дневен срок от обявяването му в регистъра по несъстоятелност от всеки кредитор на длъжника. Решението на въззивния съд е окончателно.
(4) Съдът отхвърля молбата, когато установи, че длъжникът не отговаря на условията по чл. 33. Решението, с което се отхвърля молбата, се обявява в регистъра по несъстоятелност. Решението подлежи на обжалване от длъжника в 14-дневен срок от датата на съобщението по реда на Гражданския процесуален кодекс.
(5) При отмяна на решението за откриване на производство по несъстоятелност наложените възбрана и запор се смятат за вдигнати, а ограниченията на правата на длъжника отпадат считано от момента на вписване на влязлото в сила решение в регистъра по несъстоятелност.

Производство по несъстоятелност при липса на секвестируемо имущество
Чл. 38. (1) Когато длъжникът отговаря на условията по чл. 33, но посоченото от него секвестируемо имущество е недостатъчно за покриване на началните разноски в производството по несъстоятелност и за частично удовлетворяване на вземанията на кредиторите, съдът с решението си:
1. обявява неплатежоспособността;
2. открива производството по несъстоятелност;
3. допуска обезпечение чрез налагане на обща възбрана и запор или други обезпечителни мерки;
4. задължава длъжника да уведомява съда за притежаваното от него имущество, като за целта представя декларацията и документите по чл. 34, ал. 2, т. 1 – 4 до определено число на всеки месец, както и в 
7-дневен срок от настъпване на промяна в декларираните обстоятелства;
5. определя издръжка на длъжника и членовете на неговото семейство, когато са налице условията за това;
6. определя специалната банкова сметка на длъжника, по която може да се извършват плащания в полза на длъжника и от която длъжникът да извършва плащания;
7. спира производството по несъстоятелност.
(2) Производството по несъстоятелност, спряно с решението по ал. 1, може да бъде възобновено с решение на съда по искане на длъжника в едногодишен срок от обявяването на решението в регистъра по несъстоятелност. Възобновяване се допуска, ако длъжникът удостовери, че притежава секвестируемо имущество, достатъчно за покриване на началните разноски в производството по несъстоятелност и за частично удовлетворяване на вземанията на кредиторите.
(3) Ако в срока по ал. 2 не бъде поискано възобновяване, съдът с решение обявява длъжника в несъстоятелност и прекратява производството по несъстоятелност.
(4) Длъжникът може да поиска възобновяване на производството по несъстоятелност в петгодишен срок от обявяване на решението за прекратяване на производството, ако удостовери, че притежава секвестируемо имущество, достатъчно за покриване на началните разноски в производството по несъстоятелност и за частично удовлетворяване на вземанията на кредиторите. Съдът се произнася с решение по реда на чл. 35, ал. 5.
(5) Решенията по ал. 1 – 4 подлежат на обжалване от длъжника и кредиторите в 14-дневен срок от обявяването им в регистъра по несъстоятелност.
(6) Във възобновеното производство по несъстоятелност срокът за предявяване на вземанията започва да тече от момента на вписване на решението за възобновяване.

Раздел III
Действие на решението за откриване на производство по несъстоятелност

Ограничаване на правата на длъжника
Чл. 39. (1) С откриване на производството по несъстоятелност длъжникът не може да сключва нови сделки на управление и разпореждане с имуществото си, както и да извършва плащания без разрешение на синдика. Това ограничение не се прилага за изпълнението на текущи задължения във връзка със задоволяване на жизнените потребности на длъжника и членовете на семейството му в рамките на определената от съда издръжка, като плащания към централния и местния бюджет, към доставчици на битови, комунални и съобщителни услуги, необходими разходи за храна, здравеопазване, образование, социални услуги и други.
(2) От вписването на решението за откриване на производството по несъстоятелност изпълнението на задължение към длъжника се приема от синдика. До назначаване на синдик изпълнението се приема от длъжника и полученото имущество се декларира по реда на чл. 38, ал. 1, т. 4. Плащанията в полза на длъжника се извършват по специалната банкова сметка на длъжника, посочена в решението за откриване на производството. Длъжникът уведомява лицата, които извършват плащания в негова полза, за номера на банковата сметка.
(3) Изпълнението, направено на длъжника след датата на решението за откриване на производството по несъстоятелност, но преди вписването, е действително, ако изпълнителят не е знаел за откриването на производството или макар и да е знаел, даденото е влязло в масата на несъстоятелността. Добросъвестността се предполага до доказване на противното.

Съдействие от длъжника
Чл. 40. Длъжникът предоставя на съда или синдика информация относно състоянието на имуществото и дейността си към датата на поискването, както и всички свързани с това документи. Информацията и документите се предоставят в 7-дневен срок от писменото им искане.

Спиране на съдебните производства
Чл. 41. (1) С откриване на производството по несъстоятелност се спират съдебните и арбитражните производства по имуществени граждански и търговски дела срещу длъжника, с изключение на делата, по които са допуснати за съвместно разглеждане предявен от длъжника насрещен иск или направено от него възражение за прихващане.
(2) Спряното производство се прекратява, ако вземането бъде удовлетворено в производството по несъстоятелност или бъде погасено в предвидените от закона случаи. В случай на прекратяване на производството по несъстоятелност поради настъпване на основание по чл. 9, ал. 2 или при условията на чл. 38, ал. 3 спряното производство се възобновява.
(3) Спряното производство се възобновява и продължава с участието на синдика и кредитора, ако вземането не е включено в одобрения от съда списък на приетите вземания. Решението по делото има установително действие в отношенията на длъжника, синдика и всички кредитори на несъстоятелността.
(4) Не се спират дела срещу длъжника за парични вземания, обезпечени с имущество на трети лица.
(5) След откриването на производство по несъстоятелност е недопустимо образуването на нови съдебни или арбитражни производства по имуществени граждански и търговски дела срещу длъжника, освен за защита на правата на третите лица, които са собственици на вещи, намиращи се в масата на несъстоятелността, както и за парични вземания, обезпечени с имущество на трети лица.

Спиране на изпълнителните производства
Чл. 42. (1) С откриване на производството по несъстоятелност се спират изпълнителните производства срещу имуществото, включено в масата на несъстоятелността, с изключение на имуществата по чл. 193 от Данъчно-осигурителния процесуален кодекс, както и имуществата, за които има обявен купувач по реда на Гражданския процесуален кодекс. В случай че цената не бъде довнесена в законоустановения срок или постановлението за възлагане бъде отменено, изпълнителното производство се спира.
(2) Ако от спирането по ал. 1 до вписването на решението за откриване на производството по несъстоятелност се извърши плащане на взискателя, платеното се връща в масата на несъстоятелността.
(3) Ако е предприето действие по реализация на обезпечение в полза на ипотекарния кредитор, изпълнителното производство не се спира. Получената над размера на обезпечението сума се внася в масата на несъстоятелността.
(4) Спряното изпълнително производство се прекратява, ако вземането бъде удовлетворено в производството по несъстоятелност или бъде погасено в предвидените от закона случаи. В случай на прекратяване на производството по несъстоятелност поради настъпване на основание по чл. 9, ал. 2 или при условията на чл. 38, ал. 3, спряното производство се възобновява. Наложените в изпълнителното производство запори и възбрани са непротивопоставими на кредиторите на несъстоятелността.
(5) Не се допуска налагане на обезпечителни мерки по реда на Гражданския процесуален кодекс или на Данъчно-осигурителния процесуален кодекс върху имуществото на длъжника след откриване на производство по несъстоятелност.

Нововъзникнали вземания
Чл. 43. Кредиторите, чиито вземания са възникнали след датата на решението за откриване на производството по несъстоятелност, получават плащане на падежа, а когато не са получили плащане на падежа, те се удовлетворяват по реда на чл. 17, ал. 1.

Обезпечителни мерки
Чл. 44. (1) По искане на синдика, длъжника или кредитор съдът по несъстоятелността може да допусне предписаните от закона мерки, които обезпечават наличното имущество на длъжника.
(2) Обезпечителните мерки се смятат наложени от обявяване на решението в регистъра по несъстоятелност.
(3) Постановената обща възбрана върху недвижимите имоти на длъжника се вписва по искане на синдика в нотариалните регистри въз основа на вписаното в регистъра по несъстоятелност решение за обявяване на длъжника в несъстоятелност. За вписването не се дължи такса.

Раздел IV
Списък на приетите вземания

Предявяване на вземанията
Чл. 45. (1) Кредиторите предявяват писмено своите вземания пред съда по несъстоятелността в срок до два месеца от обявяване на решението за откриване на производството по несъстоятелност.
(2) Кредиторът посочва основанието и размера на вземането, привилегиите и обезпеченията, съдебен адрес и банкова сметка и представя писмени доказателства.

Служебно вписване на вземанията
Чл. 46. Синдикът вписва служебно в списъка на предявените вземания установеното с влязъл в сила акт публично вземане.

Списък на вземанията
Чл. 47. (1) В 7-дневен срок от изтичането на срока за предявяване на вземанията синдикът съставя списък на приетите предявени вземания по реда на постъпването им, с отбелязване на кредитора, размера и основанието на вземането, привилегиите и обезпеченията, датата на предявяването. Установените с влязъл в сила акт публични вземания се смятат предявени.
(2) Вземания, неплатени на падежа и възникнали след датата на откриване на производство по несъстоятелност до утвърждаване на погасителен план, се предявяват по реда на този раздел. За тези вземания синдикът съставя допълнителен списък.
(3) Синдикът представя за обявяване в регистъра по несъстоятелност списъка незабавно след съставянето му и го оставя на разположение на кредиторите и на длъжника в канцеларията на съда.
(4) В срока по ал. 1 синдикът изготвя списък на неприетите вземания и списък на служебно приетите вземания.

Оспорване
Чл. 48. (1) Длъжникът или кредитор може да направи писмено възражение пред съда с копие до синдика срещу прието или неприето от синдика вземане в 14-дневен срок от обявяването на списъка.
(2) Синдикът е длъжен да представи пред съда становище по всяко постъпило възражение в 3-дневен срок от получаването му, но не по-късно от датата на провеждане на съдебното заседание за разглеждане на възраженията.
(3) Не може да се оспорва публично вземане, установено с влязъл в сила акт след датата на решението за откриване на производството по несъстоятелност, както и вземане, което е установено с влязло в сила съдебно решение, постановено след датата на решението за откриване на производството по несъстоятелност, по което е взел участие синдикът.

Одобряване на списъка на вземанията
Чл. 49. (1) Съдът разглежда постъпилите възражения в открито заседание с призоваване на синдика, длъжника, кредитора, чието включване или невключване на вземане в списъка се оспорва, и направилия възражението кредитор. По възможност всички възражения се разглеждат в едно съдебно заседание. Когато намери възраженията за основателни, съдът одобрява списъка, след като направи съответната промяна. Съдът се произнася с определение в 14-дневен срок от заседанието.
(2) Когато не са постъпили възражения, съдът одобрява съставения списък на приетите вземания с определение, постановено в закрито заседание.
(3) Определението на съда за одобряване на списъка се обявява в регистъра по несъстоятелност.

Предявяване на установителни искове
Чл. 50. (1) Длъжникът може да предяви иск за установяване несъществуването на прието вземане, ако съдът е оставил възражението му без уважение или ако е включил вземането в списъка на приетите вземания след разгледано възражение на кредитор. Със същата възможност разполага и кредитор относно прието вземане на друг кредитор. Друг кредитор не може да предяви същия иск, но може да встъпи в производството по предявения иск като съищец до първото заседание по делото.
(2) Кредитор с неприето вземане може да предяви иск за установяване съществуването на неприето вземане, ако съдът е оставил възражението му без уважение или ако съдът е изключил вземането му от списъка на приетите вземания по възражение на длъжника или на друг кредитор. В производството могат да встъпят като трети лица - помагачи на длъжника, кредиторите с приети вземания, както и кредиторите, чиито вземания са оспорени.
(3) Установителните искове се предявяват пред съда по несъстоятелността в 14-дневен срок от датата на обявяване на определението на съда за одобряване на списъка на вземанията. Синдикът е длъжен да участва в производството.
(4) Държавната такса се определя върху една четвърт от вземането, за което е предявен установителният иск. При предявяване на иска не се внася предварително държавна такса. Ако искът бъде отхвърлен, разноските са за сметка на ищеца.
(5) Влязлото в сила решение по установителен иск по ал. 1 и 2 има установително действие в отношенията на длъжника, синдика и всички кредитори в производството по несъстоятелност.
(6) В плана за погасяване, съответно при разпределение на осребреното имущество, задължително се заделят резерви за неприето вземане - предмет на установителен иск.

Раздел V
Мерки за попълване масата на несъстоятелността

Прекратяване на договор
Чл. 51. (1) Синдикът може да прекрати всеки договор, по който е страна длъжникът, ако той не е изпълнен изцяло или частично, като отправи предизвестие от 15 дни. В случай че насрещната страна не отговори или не възрази срещу предизвестието, договорът се смята за прекратен. При прекратяване на договора насрещната страна има право на обезщетение за претърпените вреди.
(2) Запазването на договора, по който длъжникът прави периодични плащания, не задължава синдика да извърши плащанията, които са просрочени преди датата на решението за откриване на производството по несъстоятелност.

Прихващане
Чл. 52. (1) Кредитор може да извърши прихващане със свое задължение към длъжника, ако преди датата на решението за откриване на производство по несъстоятелност двете задължения са съществували и са били насрещни и еднородни и вземането му е било изискуемо. Ако вземането му е станало изискуемо по време на производството по несъстоятелност или в резултат на решението за обявяване в несъстоятелност, както и ако еднородността на двете задължения е настъпила в резултат на това решение, кредиторът може да извърши прихващане едва след настъпване на изискуемостта, съответно еднородността.
(2) Изявлението за прихващане се отправя до синдика.
(3) Ако кредиторът е придобил вземането и задължението си към длъжника преди датата на решението за откриване на производство по несъстоятелност, но към момента на придобиване на вземането или задължението е знаел, че е настъпила неплатежоспособност или че е поискано откриване на производство по несъстоятелност, прихващането е недействително по отношение на кредиторите на несъстоятелността.

Запечатване
Чл. 53. (1) При опасност от разпиляване, унищожаване или укриване на имущество съдът по несъстоятелността може да разпореди запечатване на помещения, оборудване, превозни средства и други, в които се съхраняват вещи на длъжника.
(2) Не се запечатват обитаеми жилища и помещения, необходими за задоволяване на жизнените потребности на длъжника и членовете на неговото семейство или за съхраняване на подлежащи на бързо разваляне вещи.
(3) Запечатването се извършва от съдебен изпълнител. Протоколът за извършените действия се изпраща на съда.

Опис на имуществото
Чл. 54. (1) В 3-дневен срок от встъпването синдикът трябва да започне извършване на опис на недвижимите и движимите вещи, пари, ценности, ценни книги, договори и други, на вземанията на длъжника и на намиращите се във владение на трети лица вещи. Синдикът уведомява длъжника за предприетите от него действия.
(2) Описът се извършва от синдика и се внася за одобряване от съда в 3-дневен срок. От момента на извършване на описа синдикът отговаря за описаното имущество, ако то не е предадено на длъжника или на трето лице за пазене.
(3) Описът се одобрява с определение на съда, когато от него е видно, че синдикът е проверил имуществото, посочено от длъжника в декларацията по чл. 34, ал. 2, т. 1. Определението на съда за одобряването на първия опис се обявява в регистъра по несъстоятелност. Определението не подлежи на обжалване.
(4) Ако след извършването на описа се открие друго имущество, извършва се допълнителен опис.

Глава четвърта
ПЛАН ЗА ПОГАСЯВАНЕ НА ЗАДЪЛЖЕНИЯТА НА ДЛЪЖНИКА

Раздел I
План за погасяване

Предназначение на плана
Чл. 55. С план за погасяване може да се предвиди отсрочване или разсрочване на плащанията, частично или цялостно опрощаване на задълженията и извършването на други действия и сделки с имуществото на длъжника, насочени към удовлетворяване на кредиторите на несъстоятелността.

Предлагане на план
Чл. 56. (1) Длъжникът предлага план за погасяване като приложение към молбата за откриване на производството по несъстоятелност, който се актуализира съобразно одобрения от съда списък на приетите вземания. Право да предложат план имат и синдикът и кредиторите, които притежават най-малко една трета от приетите вземания.
(2) В производството по несъстоятелност може да се предложи повече от един план.
(3) План за погасяване може да се предложи най-късно до един месец след момента на обявяване на определението на съда за одобряване списъка на приетите вземания.
(4) Разходите по изготвянето на план, който е предложен от длъжника или от синдика, са за сметка на масата на несъстоятелността, а в останалите случаи те са за сметка на предложителя.

Съдържание на плана
Чл. 57. (1) Планът за погасяване съдържа:
1. размера и степента на удовлетворяване на вземанията, включени в одобрения от съда списък на вземанията, начина и времето за плащане, както и гаранции за изпълнение на тези вземания и на оспорените неприети вземания;
2. необходимите действия за осъществяването на плана.
(2) Когато планът предвижда продажба на цялото или на част от секвестируемото имущество на длъжника, към него се прилага проект на договор, подписан от купувача.

Допускане на плана
Чл. 58. (1) Ако планът отговаря на изискванията по чл. 56 и 57, съдът го допуска до разглеждане от събранието на кредиторите и определя датата за провеждане на събранието в едномесечен срок. Съдът се произнася в 7-дневен срок от изтичането на срока за предлагане на плана с определение, постановено в закрито заседание.
(2) Съдът указва на предложителя да отстрани нередовностите в 14-дневен срок, в случай че планът не отговаря на изискванията по 
чл. 56 и 57. Съобщението до предложителя се извършва чрез обявяване в регистъра по несъстоятелност.
(3) Определението на съда по несъстоятелността за недопускане на плана за погасяване подлежи на обжалване с частна жалба в 14-дневен срок, като препис от частната жалба не се представя за връчване.

Обявяване
Чл. 59. Съдът изпраща съобщение за допускането на плана и датата на събранието на кредиторите за обявяване в регистъра по несъстоятелност. Длъжникът, синдикът и кредиторите се смятат за призовани за събранието с обявяването на съобщението.

Раздел II
Приемане на плана от кредиторите

Гласуване
Чл. 60. (1) Право да гласува по плана има само кредитор, чието вземане е прието или му е предоставено право на глас.
(2) Кредитор може да гласува и без да присъства на събранието чрез писмено изявление с нотариална заверка на подписа.
(3) Планът се приема с решение на събранието на кредиторите, ако за него гласували повече от половината от приетите вземания, независимо от реда, по който се удовлетворяват.
(4) Събранието на кредиторите може да реши, че синдикът ще осъществява контрол върху дейността на длъжника във връзка с изпълнението на неговите задължения по приетия план.
(5) Приемането на плана се обявява в регистъра по несъстоятелност.

Възражения срещу плана
Чл. 61. Възражение срещу приетия план може да бъде направено пред съда по несъстоятелността в 7-дневен срок от датата на гласуването. Възражение може да подаде и кредитор с неприето вземане, за което е предявил установителен иск.

Раздел III
Утвърждаване на плана от съда

Условия за утвърждаване на плана
Чл. 62. Съдът утвърждава плана, ако:
1. са спазени изискванията на закона за приемането на плана;
2. всички кредитори с вземания от един ред по чл. 17, ал. 1 са поставени при равни условия, освен ако ощетените кредитори дадат писмено съгласие, и никой кредитор не получава повече от дължимото по приетото му вземане;
3. вземанията на кредиторите по чл. 17, ал. 1, т. 1 се удовлетворяват до размера на обезпечението, освен ако тези кредитори дадат писмено съгласие;
4. не се предвижда издръжка на длъжника и членовете на семейството му, по-голяма от определената от съда до окончателното изпълнение на задълженията по плана.

Разглеждане на плана
Чл. 63. (1) Съдът по несъстоятелността утвърждава приетия план, ако са спазени изискванията на закона.
(2) Ако са приети няколко плана, утвърждава се планът, за който са гласували кредитори с повече от половината от общия размер на приетите вземания. Ако той не може да бъде утвърден, се утвърждава планът, приет от кредитори, чиито интереси са увредени в най-голяма степен, като се отчита удовлетворяването, което биха получили в случай на прилагане на реда на вземанията по чл. 17, ал. 1.
(3) Когато срещу приетия от събранието на кредиторите план не са направени възражения, планът се утвърждава от съда в закрито заседание в 14-дневен срок от изтичане на срока по чл. 61. В случай че са направени възражения, съдът разглежда всички възражения по възможност в едно заседание при закрити врата с призоваване на длъжника, синдика и направилия възражението и се произнася в 
14-дневен срок от заседанието.

Решение за утвърждаване на плана за погасяване
Чл. 64. (1) С решението за утвърждаване на плана съдът:
1. прекратява производството по несъстоятелност;
2. назначава синдик, ако такъв е предложен в плана или е избран от събранието на кредиторите, който ще осъществява контрол върху изпълнението на плана;
3. осъжда длъжника да плати вземанията, неплатени на падежа и възникнали след датата на откриване на производство по несъстоятелност до утвърждаване на погасителния план, които са включени в допълнителния списък по чл. 47, ал. 2;
4. определя имуществото, с което длъжникът да се разпорежда само с предварителното разрешение на синдика, а когато няма такъв - на съда.
(2) Решението, с което се утвърждава или се отказва утвърждаване на плана, подлежи на обжалване в 14-дневен срок от вписването му в регистъра по несъстоятелност. В случай на отмяна на решението, не може да се предлага нов погасителен план.

Раздел IV
Действие на плана

Действие на плана по отношение на засегнатите страни
Чл. 65. (1) Утвърденият от съда план е задължителен за длъжника и кредиторите, чиито вземания са възникнали преди датата на решението за откриване на производството по несъстоятелност. Вземанията на кредиторите се преобразуват съобразно с предвиденото в плана.
(2) Длъжникът е задължен да извърши незабавно предвидените с плана промени.
(3) Поръчителите и лицата, които са учредили залог или ипотека за обезпечаване на задължение на длъжника, както и солидарно задължените с него лица, не могат да се ползват от предвидените с плана облекчения.
(4) При продажба на цялото секвестируемо имущество или на част от него извършените от купувача действия на разпореждане преди окончателното плащане на цената са недействителни по отношение на кредиторите на несъстоятелността.

Контрол върху изпълнението на плана
Чл. 66. (1) Когато в плана е предвидено, синдикът осъществява контрол върху дейността на длъжника във връзка с изпълнението на неговите задължения по плана.
(2) Длъжникът уведомява незабавно синдика за всички настъпили обстоятелства, които са от съществено значение за изпълнението на плана.
(3) Синдикът има право по всяко време да поиска от длъжника да представи сведения или доклад по всеки въпрос, който засяга дейността на длъжника и изпълнението на плана.
(4) Длъжникът може само след предварителното съгласие на синдика:
1. да сключва сделки за разпореждане със своето имущество, включено в масата на несъстоятелността;
2. да закрива и открива сметки в банки и други доставчици на платежни услуги;
3. да сключва сделки и действия, които не са необходими за задоволяване на жизнените потребности на него и на членовете на семейството му;
4. да извършва други действия, когато това е предвидено в плана.
(5) Длъжникът уведомява синдика при промяна на осъществяваната от него трудова дейност и заетост, както и при промяна на адреса по местоживеене в 3-дневен срок от настъпването на промяната.
(6) Синдикът има право на годишно възнаграждение в размер на една минимална работна заплата, което се изплаща от длъжника в 
3-дневен срок от изтичане на всеки 12-месечен период от датата на назначаването му с решението по чл. 64, ал. 1.

Срок за сключване на договор
Чл. 67. (1) Срокът за сключване на договор за продажба на цялото секвестируемо имущество или на обособена част от него съобразно утвърдения план е едномесечен от влизането в сила на решението за утвърждаване на плана. Ако в посочения срок не се сключи договор за продажба, всяка от страните може в едномесечен срок да поиска от съда по несъстоятелността да обяви договора за сключен съгласно проекта, приет на събранието на кредиторите, в случай че е платена дължимата цена от купувача.
(2) Ако никоя от страните не поиска обявяване на договора за сключен и ако има направено искане от кредитор, съдът по несъстоятелността възобновява производството и обявява длъжника в несъстоятелност.

Събиране на преобразуваното вземане
Чл. 68. На основание утвърдения от съда план кредиторът може да поиска от съда по несъстоятелността издаване на изпълнителен лист по реда на чл. 405 от Гражданския процесуален кодекс за изпълнение на преобразуваното вземане независимо от неговия размер.

Давност при утвърден план
Чл. 69. С влизане в сила на решението за утвърждаване на плана започва да тече нова давност по чл. 110 от Закона за задълженията и договорите за вземанията, възникнали преди датата на решението за откриване на производството по несъстоятелност, когато тези вземания подлежат на незабавно удовлетворяване. Ако с плана изпълнението им е отсрочено или разсрочено, започва да тече нова давност от настъпване на изискуемостта.

Неизпълнение на плана
Чл. 70. Длъжникът се смята недобросъвестен при неизпълнение на задълженията по плана или задълженията във връзка с осъществявания контрол върху изпълнението на плана, освен ако неизпълнението се дължи на причина, която не може да му се вмени във вина.

Глава пета
ОБЯВЯВАНЕ В НЕСЪСТОЯТЕЛНОСТ И ОСРЕБРЯВАНЕ НА ИМУЩЕСТВОТО

Раздел I
Решение за обявяване в несъстоятелност

Условия за обявяване в несъстоятелност
Чл. 71. Съдът обявява длъжника в несъстоятелност, когато в предвидения от закона срок не е бил предложен погасителен план или предложеният план не е бил допуснат до разглеждане от събранието на кредиторите или не е бил утвърден.

Съдържание
Чл. 72. С решението за обявяване в несъстоятелност съдът:
1. обявява длъжника в несъстоятелност;
2. постановява започване на осребряване на имуществото, включено в масата на несъстоятелността, и разпределение на осребреното имущество.

Обжалване на решението
Чл. 73. (1) Решението за обявяване в несъстоятелност подлежи на обжалване в 14-дневен срок от вписването в регистъра по несъстоятелност.
(2) Решението, с което се отменя или се обезсилва постановеното от окръжния съд решение за обявяване в несъстоятелност, се вписва в регистъра по несъстоятелност.

Действие на решението
Чл. 74. (1) Решението за обявяване в несъстоятелност подлежи на незабавно изпълнение.
(2) Решението за обявяване в несъстоятелност действа по отношение на всички.
(3) Решението за обявяване в несъстоятелност се обявява в регистъра по несъстоятелност.

Изискуемост на задълженията
Чл. 75. Всички парични и непарични задължения на длъжника стават изискуеми от датата на решението за обявяване в несъстоятелност. Непаричното задължение се превръща в парично по пазарната му стойност към датата на решението за откриване на производство по несъстоятелност.

Раздел II
Осребряване на имуществото

Обхват
Чл. 76. Недвижимите и движимите вещи като цяло или в обособени части, вещните и другите имуществени права от масата на несъстоятелността се превръщат в пари, доколкото това е необходимо за плащане задълженията на длъжника.

Правила за извършване на продажба
Чл. 77. (1) Продажбата на имуществените права от масата на несъстоятелността се извършва от синдика след разрешение на съда.
(2) При продажба на вещ в съпружеска имуществена общност съпругът недлъжник има право да получи половината от получената сума от продажбата. Разпоредбите на чл. 500, 505 и 506 от Гражданския процесуален кодекс се прилагат съответно.
(3) Доколкото в този закон не са предвидени специални правила, за осребряването на имуществото се прилагат разпоредбите на глава четиридесет и шеста от Търговския закон.

Раздел III
Разпределение на осребреното имущество

Сметка за разпределение
Чл. 78. (1) Разпределение се извършва, когато в масата на несъстоятелността се наберат достатъчно парични средства.
(2) Синдикът изготвя сметка за разпределение на наличните суми между кредиторите с вземания по чл. 17, ал. 1 съобразно реда, привилегиите и обезпеченията.
(3) Сметката за разпределение е частична, докато не бъдат изплатени изцяло задълженията или не бъде осребрена цялата маса на несъстоятелността с изключение на непродаваемите вещи.

Удовлетворяване на нововъзникнали вземания
Чл. 79. Не може да бъде отказано включването в сметката за разпределение на вземане, възникнало от датата на решението за откриване на производството по несъстоятелност и неплатено на падежа, ако задължението е за задоволяване на жизнените потребности на длъжника и на членовете на семейството му.

Удовлетворяване на обезпечени вземания
Чл. 80. (1) Когато продажната цена на заложена или ипотекирана вещ не покрива изцяло вземането заедно с натрупаната лихва, за остатъка кредиторът участва в разпределението заедно с кредиторите с необезпечени вземания.
(2) Когато продажната цена на заложена или ипотекирана вещ превишава обезпеченото вземане с натрупаната лихва, остатъкът от нея се включва в масата на несъстоятелността. За получената сума от продажбата на обезпечението се изготвя незабавно сметка за разпределение.
(3) Алинеи 1 и 2 се прилагат и при удовлетворяване на вземане на кредитор с право на задържане.

Удовлетворяване на оспорени вземания
Чл. 81. (1) За оспорено по съдебен ред вземане се заделя съответната сума в сметката за разпределение.
(2) Когато е оспорено само обезпечението или привилегията, вземането се включва като необезпечено до разрешаване на спора, като в сметката за разпределение се заделя сумата, която кредиторът би получил за обезпечено вземане.

Удовлетворяване на вземания под условие
Чл. 82. (1) Вземане под отлагателно условие се включва в първоначалното разпределение като оспорено вземане. За него се заделя съответната сума от разпределението. При окончателното разпределение това вземане се изключва, ако до този момент условието не се е сбъднало.
(2) Вземане под прекратително условие се включва в разпределението като безусловно.

Публичност на сметката за разпределение
Чл. 83. (1) Сметката за разпределение се обявява в регистъра по несъстоятелност от синдика.
(2) Длъжникът и всеки кредитор могат да направят пред съда писмено възражение срещу сметката за разпределение в 14-дневен срок от обявяването й.

Одобряване на сметката за разпределение
Чл. 84. (1) Съдът по несъстоятелността одобрява с определение сметката за разпределение, след като направи съответната промяна, когато служебно или при възражение е констатирал незаконосъобразност.
(2) Определението за одобряване на сметката за разпределение и постъпилите срещу него жалби се обявяват регистъра по несъстоятелност, с което кредиторите и длъжникът се смятат уведомени.
(3) Определението за одобряване на сметката може да се обжалва в 14-дневен срок от обявяването му в регистъра по несъстоятелност от длъжника и от кредитор, който е подал възражение срещу сметката за разпределение, както и от кредитор, чието вземане е засегнато от определението на съда в случай на изменение или отмяна на сметката за разпределение.
(4) Одобрената сметка за разпределение се изпълнява от синдика.

Допълнително включване
Чл. 85. (1) Кредитор, който е предявил вземането си след извършено разпределение, се включва в следващите разпределения без право на изравняване съобразно с вече платеното.
(2) В масата на несъстоятелността се включват допълнително новосъбраните суми от вземания на длъжника и от осребряване на имуществото, както и сумите от вземания, от които кредиторите са се отказали.

Връщане на остатъка
Чл. 86. След пълното плащане на задълженията остатъкът от масата на несъстоятелността се предоставя на длъжника.

Отчет на синдика
Чл. 87. В срок, не по-дълъг от един месец след изчерпване на масата на несъстоятелността, с изключение на непродаваемите вещи, синдикът представя на съда по несъстоятелността отчет, който съдържа информация за дейността на синдика, за извършените разпределения на сумите и за останалите неплатени вземания.

Изслушване на отчета на синдика
Чл. 88. (1) Съдът свиква заключително събрание на кредиторите в 14-дневен срок от получаване на отчета на синдика.
(2) На събранието се изслушва отчетът за извършените разпределения на сумите и за останалите неплатени вземания. Събранието взема решение и относно непродаваемите вещи от масата на несъстоятелността. Събранието на кредиторите може да вземе решение да бъдат предоставени на длъжника вещи с незначителна стойност или вземания, чието събиране би било значително затруднено.

Глава шеста
ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО ПО НЕСЪСТОЯТЕЛНОСТ

Раздел I
Решение за прекратяване на производството

Основания за прекратяване на производството
Чл. 89. (1) Производството по несъстоятелност се прекратява с решение на съда, когато:
1. след откриване на производството бъде установено, че не е налице някое от условията по чл. 33;
2. е одобрен план за погасяване на задълженията;
3. са изплатени задълженията;
4. масата на несъстоятелността е изчерпана;
5. е сключено извънсъдебно споразумение между кредиторите и длъжника за уреждане на плащането на паричните задължения;
6. в хода на производството по несъстоятелност се установи, че наличното имущество на длъжника е недостатъчно за покриване на разноските в производството по несъстоятелност.
(2) Производството по несъстоятелност не се прекратява, когато за обезпечаване на задълженията на длъжника са учредени обезпечения от трети лица и изпълнението срещу обезпеченията не е приключило или длъжникът е страна по висящо съдебно производство.
(3) Всеки кредитор на несъстоятелността може да иска от съда прекратяване на производството, като представи доказателства за настъпване на основание по чл. 9, ал. 2. Съдът изпраща препис от искането и приложените доказателства на длъжника, като му указва възможността да подаде писмен отговор в едномесечен срок. Искането се разглежда от съда в заседание при закрити врата с призоваване на молителя и длъжника.

Обжалване на решението
Чл. 90. Решението за прекратяване на производството подлежи на обжалване в 14-дневен срок от вписването му в регистъра по несъстоятелност.

Раздел II
Действие на решението за прекратяване на производство по несъстоятелност

Прекратяване правомощията на синдика
Чл. 91. (1) С прекратяване на производството по несъстоятелност се прекратяват правомощията на синдика.
(2) Синдикът предава остатъка от имуществото на длъжника.
(3) По разпореждане на съда синдикът депозира в банка сумите, които са заделени при окончателното разпределение за неполучените или оспорени вземания.

Прекратяване действието на общата възбрана и запор
Чл. 92. (1) С прекратяване на производството по несъстоятелност се прекратява действието на общата възбрана и запор.
(2) Общата възбрана върху недвижимите имоти на длъжника се заличава от нотариалните регистри въз основа на решението за прекратяване на производството по несъстоятелност по искане на всяко заинтересовано лице. За заличаването не се дължи такса.

Погасяване
Чл. 93. Непредявените в производството по несъстоятелност вземания и неупражнените права се погасяват, ако не са били надлежно предявени, съответно упражнени по предвидения в закона ред. Не се погасяват правата и вземанията, които не са могли да бъдат предявени поради прекратяване на производството на основание чл. 38, ал. 3 и 
чл. 89, ал. 1, т. 1.

Раздел III
Сключване на извънсъдебно споразумение

Договор
Чл. 94. (1) Във всяко положение на производството по несъстоятелност длъжникът може да сключи с всички кредитори с приети вземания договор за уреждане на плащането на паричните задължения. В този случай синдикът не представлява длъжника като страна. Договорът се сключва в писмена форма.
(2) Ако сключеният договор отговаря на изискванията на закона, съдът с решение прекратява производството по несъстоятелност, при условие че няма предявени искове за установяване на несъществуването на прието вземане.
(3) Доколкото в договора или в този закон не е предвидено друго, прилага се гражданското законодателство.

Неизпълнение на договора
Чл. 95. Длъжникът се смята недобросъвестен при неизпълнение на задълженията по договора, освен ако неизпълнението се дължи на причина, която не може да му се вмени във вина.

Раздел IV
Възобновяване на прекратено производство по несъстоятелност

Условия за възобновяване
Чл. 96. Прекратеното поради изчерпване на масата на несъстоятелността производство по несъстоятелност се възобновява с решение на съда, когато в срок една година след прекратяването се освободят суми, заделени за оспорени вземания, или се открие имущество, което не е било известно при прекратяването на производството, при условие че същите са достатъчни, за да покрият разноските по производството и поне частично да удовлетворят вземанията на кредиторите.

Искане за възобновяване
Чл. 97. Производството по несъстоятелност се възобновява по писмена молба на длъжника или на кредитор с прието или установено по съдебен ред вземане, или с публично вземане, установено с влязъл в сила акт.

Разглеждане на искането за възобновяване
Чл. 98. Искането за възобновяване се разглежда от съда по несъстоятелността в 14-дневен срок от постъпването му в открито съдебно заседание с призоваване на направилия искането кредитор и на длъжника.

Действие на решението за възобновяване
Чл. 99. С решението за възобновяване на производството правата на синдика и на събранието на кредиторите се възстановяват.

Глава седма
ПОГАСЯВАНЕ НА ЗАДЪЛЖЕНИЯ
СЛЕД ОТКРИВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВО ПО НЕСЪСТОЯТЕЛНОСТ

Раздел I
Погасяване на задължения на добросъвестния длъжник

Условия за погасяване на задълженията
Чл. 100. Задълженията на добросъвестния неплатежоспособен длъжник за удовлетворяване на вземанията в производството по несъстоятелност се погасяват с изтичане на тригодишен срок от влизането в сила на решението на съда за утвърждаване на плана за погасяване, а когато няма такъв – от определението на съда за одобряване на първия опис на имуществото, и при условие че:
1. длъжникът е заплатил разноските в производството по несъстоятелност;
2. е удовлетворил поне частично включените в утвърдения от съда списък на приетите вземания, при условие че цялото негово секвестируемо имущество е послужило за удовлетворяване на кредиторите на несъстоятелността;
3. не са налице основания за недобросъвестност на длъжника по смисъла на чл. 9, ал. 2.

Условия за погасяване на задълженията при липса на имущество
Чл. 101. Задълженията на добросъвестния неплатежоспособен длъжник за удовлетворяване на вземанията, посочени в приложения към молбата за откриване на производство по несъстоятелност списък на кредиторите, се погасяват с изтичане на петгодишен срок от влизането в сила на решението за откриване на производството по несъстоятелност, при условие че:
1. не са налице основания за недобросъвестност на длъжника по смисъла на чл. 9, ал. 2;
2. цялото негово секвестируемо имущество след влизане в сила на решението за откриване на производството по несъстоятелност е послужило за удовлетворяване на кредиторите му.

Проверка на условията
Чл. 102. Погасяването на задълженията настъпва по силата на закона след осъществяване на условията за това.

Раздел II
Производство за установяване на условията за погасяване

Молба
Чл. 103. (1) Молбата на добросъвестния длъжник за установяване на условията за погасяване на задълженията се разглежда от компетентния съд по несъстоятелността. Когато производството по несъстоятелност е висящо, молбата се разглежда в същото производство. Наследниците на починалия длъжник имат право да подадат молбата, както и да искат продължаване на производството при условията на чл. 32, ал. 2.
(2) Молбата съдържа изложение на условията за погасяване на задълженията. Към нея се прилага декларация, че не са налице основания за недобросъвестност по чл. 9, ал. 2, а когато е приложимо - и писмени доказателства за плащанията по чл. 100, т. 1 и 2, съответно по чл. 101, т. 2.
(3) За разглеждане на молбата се дължи заплащане на такса, определена в тарифата по чл. 14, ал. 3.
(4) Молбата се обявява в регистъра по несъстоятелност.

Възражение срещу молбата
Чл. 104. В едномесечен срок от обявяването на молбата за установяване на условията за погасяване на задълженията всеки кредитор с прието или установено по съдебен ред вземане или с публично вземане, установено с влязъл в сила акт, може да направи писмено възражение, подкрепено с доказателства, че не са налице условията за погасяване. Същото право имат и кредиторите, чиито вземания са били посочени в приложения към молбата за откриване на производството по несъстоятелност списък на кредиторите, когато производството по несъстоятелност е било прекратено с решение по 
чл. 38, ал. 3.

Разглеждане на молбата
Чл. 105. (1) Молбата за установяване на условията за погасяване на задълженията се разглежда от съда след изтичане на съответния срок по чл. 100 или 101 в открито заседание с призоваване на молителя и на възразилия кредитор.
(2) Решението на съда може да се обжалва в 14-дневен срок от обявяването му в регистъра по несъстоятелност пред въззивния съд, чието решение е окончателно.
(3) Влязлото в сила съдебно решение се обявява в регистъра по несъстоятелност.

Повторно подаване на молба за проверка
Чл. 106. Повторно подаване на молба за установяване на условията за погасяване на задълженията е допустимо само в случай на нововъзникнали обстоятелства.

Раздел III
Задължения, които не се погасяват

Изключени вземания
Чл. 107. Не се погасяват при условията на чл. 100 и 101 задълженията на длъжника за удовлетворяване на:
1. вземания, обезпечени с ипотека;
2. вземания за глоби;
3. вземания за непозволено увреждане;
4. вземания за издръжка по закон;
5. вземания, възникнали след откриване на производството по несъстоятелност.

Продължаване на производството по несъстоятелност и на изпълнението на плана за погасяване
Чл. 108. (1) Изтичането на 3-годишния срок по чл. 100 не е основание за прекратяване на производството по несъстоятелност, когато масата на несъстоятелността не е изчерпана. Производството по несъстоятелност продължава с цел удовлетворяване на вземанията по чл. 107, които не се погасяват.
(2) Изтичането на 3-годишния срок по чл. 100 не е основание за прекратяване на изпълнението на плана за погасяване по отношение на вземанията по чл. 107.

Глава осма
ВПИСВАНЕ И ОБЯВЯВАНЕ В РЕГИСТЪРА ПО НЕСЪСТОЯТЕЛНОСТ

Вписване и обявяване на актове в производството по несъстоятелност
Чл. 109. Актовете в производството по несъстоятелност на физическите лица се вписват или обявяват в регистъра по несъстоятелност, който се води и поддържа от Министерството на правосъдието съгласно чл. 760е от Търговския закон.

Допълнителна разпоредба

§ 1. По смисъла на този закон:
1. „Едноличен търговец“ е лицето по чл. 56 от Търговския закон.
2. „Несеквестируемо имущество“ са несеквестируемите вещи по смисъла на чл. 444 и 445 от Гражданския процесуален кодекс и несеквестируемият доход по смисъла на чл. 446 и 446а от Гражданския процесуален кодекс.
3. „Предприемач“ е лицето по чл. 760а от Търговския закон.
4. „Свързани лица“ са лицата по смисъла на § 1, т. 3 от Допълнителните разпоредби на Данъчно-осигурителния процесуален кодекс.
5. „Членове на семейството на длъжника“ са лицата по смисъла на § 1, т. 54 от Допълнителните разпоредби на Данъчно-осигурителния процесуален кодекс.

Преходни и заключителни разпоредби

§ 2. (1) Министърът на правосъдието:
1. в 6-месечен срок от влизането в сила на този закон:
а) издава наредбата по чл. 25, ал. 1;
б) привежда в съответствие с този закон наредбата по чл. 760е, ал. 3 от Търговския закон;
в) утвърждава образеца по чл. 34, ал. 3;
2. в 9-месечен срок от влизането в сила на този закон създава необходимите условия за въвеждането в експлоатация на регистъра по несъстоятелност в частта относно модула за производствата по несъстоятелност на физическите лица.
(2) Заповедта на министъра за въвеждане в експлоатация на регистъра по несъстоятелност в частта относно модула за производствата по несъстоятелност на физическите лица се обявява на интернет страницата на Министерството на правосъдието.
(4) Молба за откриване на производство по несъстоятелност може да се подава след обявяване на заповедта по ал. 3.
§ 3. В 9-месечен срок от влизането в сила на този закон Висшият съдебен съвет привежда наредбата по чл. 377а от Закона за съдебната власт в съответствие с него и организира автоматичното предаване на данни и документи от Единната информационна система на съдилищата към регистъра по несъстоятелност.
§ 4. В Данъчно-осигурителния процесуален кодекс (обн., ДВ, 
бр. 105 от 2005 г.; изм. и доп., бр. 30, 33, 34, 59, 63, 73, 80, 82, 86, 95 и 105 от 2006 г., бр. 46, 52, 53, 57, 59, 108 и 109 от 2007 г., бр. 36, 69 и 98 от 2008 г., бр. 12, 32, 41 и 93 от 2009 г., бр. 15, 94, 98, 100 и 101 от 2010 г., бр. 14, 31, 77 и 99 от 2011 г., бр. 26, 38, 40, 82, 94 и 99 от 2012 г., бр. 52, 98, 106 и 109 от 2013 г., бр. 1 от 2014 г.; Решение № 2 на Конституционния съд от 2014 г. – бр. 14 от 2014 г.; изм. и доп., бр. 18, 40, 53 и 105 от 2014 г., бр. 12, 14, 60, 61 и 94 от 2015 г., бр. 13, 42, 58, 62, 97 и 105 от 2016 г., бр. 58, 63, 85, 86, 92 и 103 от 2017 г., бр. 7, 15, 27, 77 и 98 от 2018 г., бр. 17, 64, 83, 96 и 102 от 2019 г., бр. 18, 28, 34, 69, 104 и 105 от 2020 г., бр. 25, 56, 100 и 102 от 2022 г., бр. 8 и 106 от 2023 г. и 
бр. 36, 70 и 82 от 2024 г.) се правят следните изменения и допълнения:
1. В чл. 164 ал. 4 и 5 се изменят така:
„(4) В случай че вземането е установено с влязъл в сила акт, синдикът незабавно го включва в списъка на приетите от него вземания така, както е предявено. Това вземане не може да бъде оспорено по реда на Търговския закон или на Закона за несъстоятелност на физическите лица.
(5) В случай че вземането е установено, но актът не е влязъл в сила, то се включва под условие в списъка на приетите от синдика вземания и се удовлетворява по реда на чл. 725, ал. 1 от Търговския закон или на чл. 82, ал. 1 от Закона за несъстоятелност на физическите лица, освен ако в закон е предвидено друго.“
2. В чл. 168 се създава т. 9:
„9. при погасяване на задълженията на длъжник, установено при условията и по реда на чл. 100 или 101 от Закона за несъстоятелност на физическите лица.“
§ 5. В Закона за задълженията и договорите (обн., ДВ, бр. 275 от 1950 г.; попр., бр. 2 от 1950 г.; изм., изв., бр. 69 от 1951 г., бр. 92 от 1952 г.; ДВ, бр. 85 от 1963 г., бр. 27 от 1973 г., бр. 16 от 1977 г., бр. 28 от 1982 г., бр. 30 от 1990 г., бр. 12 и 56 от 1993 г., бр. 83 и 104 от 1996 г., 
бр. 83 и 103 от 1999 г., бр. 34 от 2000 г., бр. 19 от 2003 г., бр. 42 и 43 от 2005 г., бр. 36 от 2006 г., бр. 59 и 92 от 2007 г., бр. 50 от 2008 г., бр. 96 от 2017 г., бр. 42 от 2018 г., бр. 102 от 2020 г. и Решение № 4 на Конституционния съд от 2021 г. - бр. 35 от 2021 г.) в чл. 115, ал. 1 се създава буква „з“:
„з) докато трае производството по несъстоятелност.“
§ 6. В Закона за особените залози (обн., ДВ, бр. 100 от 1996 г.; изм., бр. 86 от 1997 г., бр. 42 от 1999 г., бр. 19 и 58 от 2003 г., бр. 34 и 43 от 2005 г., бр. 30, 34 и 80 от 2006 г., бр. 53, 59 и 108 от 2007 г., бр. 100 от 2008 г., бр. 24 от 2009 г., бр. 101 от 2010 г., бр. 38 от 2012 г., бр. 15 от 2013 г., бр. 107 от 2014 г., бр. 50 от 2015 г., бр. 50 и 105 от 2016 г., бр. 62 от 2017 г., бр. 65 от 2018 г., бр. 83 и 102 от 2019 г., бр. 8 от 2022 г., бр. 64 и 66 от 2023 г. и бр. 41 от 2024 г.) в чл. 16, ал. 1 след думите „Търговския закон“ се добавя „по чл. 17, ал. 1 от Закона за несъстоятелност на физическите лица“.
§ 7. В Наказателния кодекс (обн., ДВ, бр. 26 от 1968 г.; попр., 
бр. 29 от 1968 г; изм., бр. 92 от 1969 г., бр. 26 и 27 от 1973 г, бр. 89 от 1974 г, бр. 95 от 1975 г, бр. 3 от 1977 г., бр. 54 от 1978 г., бр. 89 от 1979 г, бр. 28 от 1982 г; попр., бр. 31 от 1982 п; изм., бр. 44 от 1984 г., бр. 41 и 79 от 1985 г; попр., бр. 80 от 1985 г; изм., бр. 89 от 1986 г; попр.. бр. 90 от 1986 г.; изм., бр. 37, 91 и 99 от 1989 г., бр. 10, 31 и 81 от 1990 г, бр. 1 и 86 от 1991 г.; попр., бр. 90 от 1991 г; изм., бр. 105 от 1991 г, бр. 54 от 1992 г., бр. 10 от 1993 г., бр. 50 от 1995 г.; Решение № 19 на Конституционния съд от 1995 г. - бр. 97 от 1995 г.; изм., бр. 102 от 1995 г., бр. 107 от 
1996 г., бр. 62 и 85 от 1997 г.; Решение № 19 на Конституционния съд от 1997 г. - бр. 120 от 1997 г.; изм., бр. 83, 85, 132, 133 и 153 от 1998 г., бр. 7, 51 и 81 от 1999 г., бр. 21 и 51 от 2000 г.; Решение № 14 на Конституционния съд от 2000 г. - бр. 98 от 2000 г.; изм., бр. 41 и 101 от 2001 г., бр. 45 и 92 от 2002 г., бр. 26 и 103 от 2004 г., бр. 24, 43, 76, 86 и 88 от 2005 г., бр. 59, 75 и 102 от 2006 г., бр. 38, 57, 64, 85, 89 и 94 от 
2007 г., бр. 19, 67 и 102 от 2008 г., бр. 12, 23, 27, 32, 47, 80, 93 и 102 от 2009 г., бр. 26 и 32 от 2010 г., бр. 33 и 60 от 2011 г., бр. 19, 20 и 60 от 2012 г., бр. 17, 61 и 84 от 2013 г., бр. 19, 53 и 107 от 2014 г., бр. 14, 24, 41, 74, 79 и 102 от 2015 г., бр. 32 и 47 от 2016 г.; Решение № 12 на Конституционния съд от 2016 г. - бр. 83 от 2016 г.; изм., бр. 95 от 2016 г., бр. 13, 54, 85 и 101 от 2017 г., бр. 55 от 2018 г., бр. 1, 7, 16 и 83 от 2019 г. и бр. 13, 23, 28, 88, 103 и 108 от 2020 г.; изм., бр. 9 2021 г; Решение № 12 от 30.09.2021 г. на Конституционния съд - бр. 84 от 8.10.2021 г., бр. 53 и 79 от 2022 г., бр.10, 67, 82 и 84 от 2023 г. и бр. 23, 39, 41 и 42 от 2024 г.) в чл. 227в, ал. 1 в основния текст след думата „Търговец“ се добавя „или длъжник по Закона за несъстоятелност на физическите лица“.

Законът е приет от 51-ото Народно събрание на ………..…... 2024 г. и е подпечатан с официалния печат на Народното събрание.

ПРЕДСЕДАТЕЛ НА
НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ:

Наталия Киселова

М  О  Т  И  В  И

към проекта на Закон за несъстоятелност на физическите лица

Действащото законодателство не допуска физически лица, които са в неплатежоспособност, да бъдат обявени в несъстоятелност. Неплатежоспособните длъжници са подложени на сериозни ограничения, стрес и притеснения от финансовите затруднения и очакванията на кредиторите. Особено уязвими са добросъвестните длъжници, които са изпаднали в положение на неплатежоспособност поради настъпване на неблагоприятни събития извън техните предвиждания и контрол – временна или трайна загуба на работоспособност, здравословни проблеми, раздяла в семейството, загуба на работа или имущество и други. Финансовите затруднения на неплатежоспособния длъжник засягат и членовете на неговото семейство, включително децата и лицата със специални потребности от образование и грижи, на които той дължи издръжка. В случай на невъзможност да заплати своите дългове длъжникът е принуден да се защитава срещу всякакви вземания, ограничени единствено от настъпване на погасителна давност за всяко от тях. Съгласно чл. 112 от Закона за задълженията и договорите с изтичането на десетгодишна давност се погасяват паричните вземания срещу физически лица независимо от прекъсването й, освен когато задължението е отсрочено или разсрочено. Тъй като давността не се прилага служебно, възражението за изтекла давност следва да се заяви и докаже пред съда. Неплатежоспособните длъжници водят трудни преговори за извънсъдебно уреждане на дълговете си, стават ответници в отделни и често многобройни искови производства, понасят всякакви мерки в индивидуални изпълнителни производства от различни кредитори. Организирането на правна защита е често непосилно за тях, защото това изисква заплащане на разходи за правна защита по всяка претенция на кредитор, включително съдебни разноски по всяко отделно производство. В допълнение, това ангажира много лично време и усилия.
Вземанията се обезценяват, когато не са обслужвани, и съществува вероятност да не бъдат събрани. Тези вземания имат негативен ефект върху сигурността на стопанския оборот, капиталовата адекватност на кредитните и финансовите институции. Съществуването на трудно събираеми и несъбираеми вземания създава предпоставки за извършване на нерегламентирана дейност по принудително събиране от колекторски фирми и купувачи на вземания, които използват не винаги съобразени със закона въздействия и методи, за да мотивират гражданите да се разпоредят по определен начин със своето имущество и права. Кредиторите имат интерес да получат реално изпълнение в рамките на едно прозрачно производство по несъстоятелност, образувано и финансирано от добросъвестен длъжник, вместо да продават неизгодно своите несъбираеми вземания или да ги отписват като несъбираеми.
Настоящият законопроект предлага правна уредба на производството по несъстоятелност на физическите лица, която да запълни празнотата и да уреди производството в съответствие с обществените очаквания, изискванията на актовете на Европейския съюз и особеностите на националната правна система.
С предлагания законопроект се уреждат условията и редът за погасяване на задължения на добросъвестни длъжници, които не са търговци или предприемачи, след откриване на производство по несъстоятелност. Предвижда се производство, което води до опрощаване на задължения, натрупани от изпаднали в несъстоятелност физически лица, каквато възможност е предвидена в член 1, параграф 4 от Директива (ЕС) 2019/1023 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2019 година за рамките за превантивно преструктуриране, за опрощаването на задължения и забраната за осъществяване на дейност, за мерките за повишаване на ефективността на производствата по преструктуриране, несъстоятелност и опрощаване на задължения и за изменение на Директива (ЕС) 2017/1132 (Директива за преструктурирането и несъстоятелността) (Директива (ЕС) 2017/1132). 
Подготовката на законопроекта е в изпълнение и на ангажиментите на Република България по Националния план за възстановяване и устойчивост, приет с Решение № 411 на Министерския съвет от 2021 г. Основната цел на Плана за възстановяване и устойчивост е да способства икономическото и социално възстановяване от кризата, породена от COVID-19 пандемията. В преследването на тази цел са групирани набор от мерки и реформи, които да имат съществен принос към възстановяването на потенциала за растеж на икономиката и да го развият, като осигурят устойчивост на негативни външни въздействия. Това ще позволи в дългосрочен план постигането на стратегическата цел за конвергенция на икономиката и доходите до средноевропейските. Планът полага основите за зелена и цифрова трансформация на икономиката в контекста на амбициозните цели на Зелената сделка.
В законопроекта са отразени възприетите предложения в процедурата по обществени консултации с гражданите и юридическите лица, проведени в периода от 6 до 20 октомври 2022 г., за да бъдат съобразени във възможно най-голяма степен принципите на обоснованост, предвидимост, откритост, съгласуваност и пропорционалност на разпоредбите на Закона за несъстоятелност на физическите лица. В становище по законопроекта от Група на Световната банка – Финансови иновации и конкурентоспособност, се приветства въвеждането на правната уредба, като се има предвид, че повечето от държавите - членки на Европейския съюз, вече са уредили несъстоятелността на физическите лица. Отчита се, че законопроектът съдържа множество елементи в съответствие с добрата практика. Изключително положително е, че при определени условия длъжникът може да получи опрощаване на редица задължения в срок три години в съответствие с водещата тенденция, наложена от Директива (ЕС) 2019/1023. Ценно предимство е още, че достъпът до процедурата е доброволен, а не задължителен, и по този начин ще се възприема по-скоро като възможност от потребителите, отколкото като тежест. За да доведе до предвидените резултати, препоръчително е да бъдат преразгледани някои въпроси, например да се опростят правилата за гласуване и одобряване на плана за погасяване, формалните и техническите изисквания към подаване на молбата, основанията за недобросъвестност да не са твърде обхватни, предвиждането на 
10-годишен срок за освобождаване от отговорност да бъде намален.
С Решение № 870 на Министерския съвет от 2022 г. законопроектът беше одобрен и внесен за разглеждане в Народното събрание с рег. № 48-202-01-30 от 4 ноември 2022 г. В хода на обсъжданията в Народното събрание е предложено производството по несъстоятелност да се прилага и по отношение на лица, които нямат имущество и доходи. Препоръки за създаване на нарочна уредба на производство по несъстоятелност за физически лица без имущество и доходи са отправени и във връзка с изпълнението на Националния план за възстановяване и устойчивост. Внесените в законопроекта изменения и допълнения във връзка с производството по несъстоятелност на физически лица, които нямат имущество и доходи, бяха предмет на повторни обществени консултации съгласно изискванията на Закона за нормативните актове.
С Решение № 280 на Министерския съвет от 2023 г. законопроектът беше отново одобрен и внесен за разглеждане в Народното събрание със сигнатура рег. № 49-302-01-11 от 13 април 
2023 г. Законопроектът беше подкрепен и приет на първо гласуване от 49-ото Народно събрание на 15 юни 2023 г.
Настоящият законопроект възприема част от предложенията, направени от народните представители между първо и второ гласуване, и отразява редакционните предложения при разглеждането му от Комисията по правни въпроси в 49-ото Народно събрание. Възприетите предложения са предварително съгласувани с Европейската комисия с оглед на точното изпълнение на ангажиментите по етап 252 на Националния план за възстановяване и устойчивост. Съобразена е препоръката за запазване на общата стойност на задълженията над десет минимални работни заплати като част от определението за неплатежоспособност на длъжника, предвид изискването за пропорционалност и необходимостта да се осигури достъп до производството на лица, които действително имат нужда от такова производство. Препоръките за допълнителна защита на длъжниците без имущество и доходи - правото да бъдат освободени от заплащане на държавна такса и правото да поискат възобновяване на прекратеното производството по несъстоятелност и след изтичане на първоначалния едногодишен срок от откриване на производството, намират съответно отражение в разпоредбите на законопроекта. В законопроекта са отразени възприетите предложения в процедурата по обществени консултации с гражданите и юридическите лица, проведени в периода от 11 ноември до 11 декември 2024 г., за да бъдат съобразени във възможно най-голяма степен принципите на обоснованост, предвидимост, откритост, съгласуваност и пропорционалност на разпоредбите на Закона за несъстоятелност на физическите лица.

Законопроектът създава правна уредба в следните направления:

1. Производство по несъстоятелност на физически лица - добросъвестни длъжници
Законопроектът урежда производство по несъстоятелност на физическите лица, които са неплатежоспособни добросъвестни длъжници и желаят задълженията им към всички кредитори да бъдат удовлетворени в едно общо съдебно производство. Производството по несъстоятелност има за цел да осигури справедливо удовлетворяване на кредиторите и възможност за освобождаване на добросъвестния длъжник от заплащане на неудовлетворените вземания. В производството по несъстоятелност се вземат предвид интересите на кредиторите, на длъжника и на неговото семейство. Образуването на производството по несъстоятелност би предоставило възможност за погасяване на неудовлетворените вземания с изтичане на определен срок и при определени условия, с което длъжникът ще бъде освободен от задължение за тяхното заплащане.
От приложното поле на законопроекта са изключени лицата, упражняващи търговска дейност като еднолични търговци или упражняващи стопанска дейност, занаят или свободна професия като предприемачи, които може да бъдат обявявани в несъстоятелност по реда на Търговския закон.

1.1. Принципи на производството
За разлика от производството по несъстоятелност на търговеца, което може да се образува и по молба на кредитора, производството по този закон започва само по молба на добросъвестния длъжник. Длъжникът не е длъжен да иска образуване на производство по несъстоятелност, това е негово право, което се обуславя от правния му интерес да иска погасяване на вземанията, останали неудовлетворени в производството.
Производството е подчинено и на принципа на справедливо удовлетворяване на кредиторите. В производството по несъстоятелност имат право да участват всички кредитори на длъжника. Техните вземания се предявяват и удовлетворяват при условията и по реда на този закон.
Доброволното изпълнение е въздигнато като принцип в производството. Освен че се образува по искане на длъжника, производството се движи и от желанието на длъжника и кредиторите да постигнат съгласие по плащанията. Преди да се пристъпи към осребряване на имуществото на длъжника в производството по несъстоятелност следва да бъдат разгледани всички възможности за доброволно изпълнение на задълженията, включително чрез предлагане и утвърждаване на план за погасяване, както и чрез постигане на извънсъдебно споразумение между длъжника и кредиторите.
Изискването за добросъвестност се отнася както до упражняването на правата в производството по несъстоятелност, така и до поведението на длъжника преди подаването на молба за образуване на производство. Принципът за добросъвестност изисква от длъжника да упражнява предоставените му в този закон права добросъвестно и съобразно добрите нрави. Той е длъжен да изнася пред съда и синдика само истината за своето имущество и доходи, да оказва съдействие и да не препятства упражняването на правомощията на съда и на синдика, да не създава опасност за интересите на кредиторите. В продължение на принципа на добросъвестност законопроектът предвижда, че длъжникът има право да иска откриване на производство по несъстоятелност и да упражнява предвидените в този закон права, ако е добросъвестен. Добросъвестен е длъжникът, който поема задължения съобразно своето имуществено състояние и доходи и който със своите действия и бездействия не уврежда умишлено или поради небрежност интересите на кредиторите си. Законопроектът в презумпции изброява хипотези, които изключват наличието на добросъвестност: длъжникът е осъждан за злоупотреба на доверие, за престъпление срещу кредиторите или за престъпление срещу финансовата, данъчната или осигурителната система; работоспособен е, но през последната година преди подаване на молбата за откриване на производството по несъстоятелност не е упражнявал трудова или друга дейност, която да е източник на доходи, независимо от начина на нейното възлагане и изпълнение, без основателни причини; през последните 3 години е извършил нарушение на задължение за деклариране на доходи или имущество; разпоредил се е безвъзмездно със свое имущество на значителна стойност през последните 3 години; през последните 5 години е поел задължение по договор за заем, договор за покупка на стоки и услуги или друг възмезден договор, който не е предназначен за задоволяване на негови или на членовете на семейството, които издържа, основни жизнени потребности и което задължение е явно несъобразено с имуществото и доходите му; представил е неверни или непълни данни, документи или доказателства за своето имущество и доходи пред съда или синдика във връзка с производство по несъстоятелност; не е оказал съдействие или е препятствал упражняването на правомощията на съда и на синдика относно проверката на имуществото му, опазването и попълването на масата на несъстоятелността; не е изпълнил задължения, предвидени в този закон, в одобрен погасителен план или в извънсъдебно споразумение с кредиторите, с което е създал опасност за интересите на кредиторите. Във връзка с предложените презумпции за недобросъвестност законопроектът уточнява какво е значителна стойност на имуществото и какво е задължение, явно несъобразено с имуществото и доходите на длъжника. Нарушаването на изискването за добросъвестност е пречка за образуване на производство по несъстоятелност и за погасяване на вземанията, които са останали неудовлетворени в производството. Длъжник, който подаде молба за откриване на производство по несъстоятелност, като знае, че няма основание за това, дължи обезщетение на кредиторите за претърпените във връзка с производството имуществени и неимуществени вреди, които са пряка и непосредствена последица от увреждането. С оглед на предотвратяване на възможните злоупотреби от последиците от откриване на производството по несъстоятелност повторно подаване молба за откриване на производство по несъстоятелност ще бъде недопустимо.
1.2. Участници в производството
Като неплатежоспособен законът определя длъжника, който не е в състояние да изпълни едно или повече изискуеми парични задължения на  обща стойност над десет минимални работни заплати за период от повече от 6 месеца. Неплатежоспособността се предполага, когато длъжникът е спрял плащанията. Спиране на плащанията е налице и когато длъжникът е платил изцяло или частично вземанията на определени кредитори. Законопроектът предвижда, че за частично удовлетворяване се счита пълното удовлетворяване на дължимите обезпечени вземания по чл. 17, ал. 1, т. 1 и на поне 10 на сто от общия размер на останалите вземания. Ако няма дължими вземания по чл. 17, ал. 1, т. 1, за частично удовлетворяване се счита удовлетворяването на поне 30 на сто от общия размер на всички вземания. Масата на несъстоятелността обхваща всички имуществени права на длъжника, както и една втора част от вещите и правата върху вещи - съпружеска имуществена общност. В законопроекта са предвидени съответни възможности за защита на съпруга на несъстоятелния длъжник в случай на насочване на изпълнението срещу вещи и права върху вещи – съпружеска имуществена общност.
Законът предвижда определени гаранции за осигуряване на жизнените потребности на длъжника в производството. Несеквестируемото имущество на длъжника не се включва в масата на несъстоятелността и срещу него не може да бъде насочвано изпълнение. Освен това съдът определя издръжка, която служи за задоволяване на жизнените потребности на длъжника и на членовете на неговото семейство, на които той дължи издръжка. Издръжката се формира от несеквестируемия доход на длъжника, а в случай че длъжникът няма такъв, издръжката се формира от неговото имущество в масата на несъстоятелността. Издръжката се определя от съда съобразно семейното и имущественото състояние на длъжника и може да бъде изменена при промяна на обстоятелствата.
Производството по несъстоятелност на физическите лица е съобразено с ограничените възможности на неплатежоспособния длъжник да заплаща разноските. Законът определя като разноски в производството държавните такси, възнаграждението на синдика, разходите за попълване, управление, оценяване и разпределение на масата, определената издръжка на длъжника и на неговото семейство. От кредиторите не следва да се очаква да заплащат разноски, направени по молбата на длъжника и в негова полза. Поради това в производството се предвижда заплащане на прости такси за откриването му. При условията на чл. 83, ал. 2 от Гражданския процесуален кодекс съдът може да освободи длъжника от задължение за заплащане на държавна такса, но не и от разноски. Синдикът има право на еднократно възнаграждение за конкретно извършени от него действия във връзка с производството - съставяне на списък на приетите вземания, извършване на опис на имуществото и установяване на масата на несъстоятелността, изготвяне и предлагане на план за погасяване на задълженията на длъжника и изготвяне на сметка за разпределение, в размер на една минимална работна заплата, а в случай на осребряване на масата на несъстоятелността – на възнаграждение в размер на 5 на сто от стойността на осребреното имущество. Когато работата на синдика в производството продължава повече от 12 месеца, той има право на допълнително годишно възнаграждение в размер на една минимална работна заплата, което се изплаща в 3-дневен срок от одобряване на годишен отчет за дейността му. Предложеният принцип на формиране на възнаграждението и неговият размер имат за цел да стимулират синдика да постига реални резултати в полза на длъжника във възможно най-кратко време.
Кредитори в производството по несъстоятелност са лицата, чиито вземания са включени в одобрения от съда списък на приетите вземания. Кредиторът упражнява своите права в производството по несъстоятелност самостоятелно или чрез участие в събранието на кредиторите.
В чл. 17 е предвиден редът, по който се удовлетворяват вземанията на кредиторите. Като привилегировани вземания по чл. 17, ал. 1, т. 1 от законопроекта са определени единствено обезпечените с ипотека или залог, вписан по реда на Закона за особените залози, аналогични на установените в чл. 722, ал. 1, т. 1 от Търговския закон. Тези обезпечения се вписват и се ползват от по-висока степен на правна сигурност и доверие, чрез което се защитават интересите на всички участници в производството, ограничава се възможността за оспорване на обезпечението поради измама и злоупотреби с чуждо имущество в полза на заложни къщи, участието на фиктивни обезпечени кредитори и други.
Законопроектът урежда как тече давността за предявените вземания. Предвидени са изрични правила за приемане на решения от събранието на кредиторите.
В производството по несъстоятелност съдът назначава синдик по предложение на събранието на кредиторите. Синдикът представлява длъжника, управлява текущите му дела и упражнява контрол върху тях, уточнява кредиторите и проверява техните вземания, уточнява имуществото на длъжника и извършва опис, събира паричните вземания на длъжника и внася полученото в специална сметка, предлага план за погасяване на задълженията, осребрява имуществото от масата на несъстоятелността и извършва други действия, посочени в закона или възложени от съда.
Синдикът трябва да отговаря на изискванията за синдик, определени в чл. 655, ал. 1 – 3 от Търговския закон, включително да е издържал успешно изпит за придобиване на квалификация по ред, определен в наредбата по чл. 655а, ал. 1, и да бъде включен в утвърден от министъра на правосъдието и обнародван в „Държавен вестник“ списък на лицата, които могат да бъдат назначавани за синдици. Правилата за неговото назначаване и освобождаване са аналогични на действащите в производството по несъстоятелност на търговците – назначава се от съда по предложение на събранието на кредиторите, ако отговаря на изискванията и е дал за това предварително съгласие с нотариална заверка на подписа си, освобождава се при условията на 
чл. 657 от Търговския закон. Регламент (ЕС) 2015/848 на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 2015 г. относно производството по несъстоятелност изисква професионализмът в производството по несъстоятелност да бъде на сходно ниво навсякъде в Съюза, а държавите членки следва да гарантират, че специалистите в производство по несъстоятелност получават подходящо обучение и разполагат с необходимите експертни познания, включително да изпълняват отговорности по трансгранични дела по несъстоятелност. Дефиницията на понятието „синдик“ се съдържа в член 2, параграф 5 от Регламент 2015/848 относно производството по несъстоятелност, като в Приложение Б Република България е посочила за съответно на това понятие в националната правна система само „синдик“, включително временен, постоянен и т.н. Директивата за преструктурирането и несъстоятелността също има изисквания за квалификацията и надзора върху дейността на синдиците, избягване на конфликта на интереси, което налага специфична регулация на дейността и правоспособност. Към настоящия момент единствено синдиците могат да бъдат специалисти в производство по несъстоятелност, защото имат призната от закона правоспособност и необходимата професионална квалификация.
Съд по несъстоятелността е окръжният съд по постоянния адрес на длъжника, регистриран преди повече от шест месеца от датата на подаване на молбата за откриване на производство по несъстоятелност. Изискването за определен период на регистрация на адреса цели предотвратяване на злоупотреби от страна на недобросъвестни длъжници, които биха променили адреса си, единствено с цел „избор“ на съд по несъстоятелност. Предложената в законопроекта компетентност на окръжните съдилища е обусловена от няколко съображения. Първо, с оглед на механизмите за засилено сътрудничество между съдии и специалисти по трансгранични дела, създадени с Регламент 2015/848, професионализмът на всички участници трябва да бъде на сходно ниво навсякъде в Съюза. За постигането на тази цел държавите членки следва да гарантират, че членовете на съдебните органи, занимаващи се с производства за превантивно преструктуриране, несъстоятелност и опрощаване на задължения, преминават подходящо обучение и разполагат с нужните експертни познания за изпълнението на своите задължения. Създаването на специализирани съдилища или съдебни състави, както и съсредоточаването на компетентност в ограничен брой съдебни органи би могло да бъде ефикасен начин за постигане на ефективност на производствата. В този смисъл е и изричната разпоредба на член 25 на Директивата за преструктурирането и несъстоятелността. Към момента производства по несъстоятелност в Република България се разглеждат само от състави в окръжните съдилища в страната, които имат необходимата квалификация. На следващо място, отчита се правната и фактическата сложност на производствата. Предполага се, че срещу длъжника ще има заведени повече от едно съдебно и/или изпълнително производство, а жалбите срещу действията по принудително изпълнение се разглеждат от окръжния съд (чл. 436 от Гражданския процесуален кодекс). Тъй като окръжният съд разполага с възможност да осъществява съдебен контрол както върху актове на първоинстанционните съдилища в съдебния район, така и на съдебните изпълнители, целесъобразно е именно окръжният съд да разглежда тези категории дела. По отношение на размера на задълженията, за удовлетворяването на които ще се иска разглеждане в общо производство, очаква се същите да бъдат на стойност най-малко 
30 минимални работни заплати. Като се отчита, че производството ще позволи разглеждане на всички претенции на кредитори, включително по повече от едно съдебно и/или изпълнително производство, най-вероятно е материалният интерес по молбата за откриване на производството да надхвърли 25 000 лв., а такива искове са подсъдни на окръжния съд.
За да се гарантира защитата на длъжника – физическо лице, като по-уязвима страна, както и за да бъде постигната бързина и ефективност на производството, законопроектът предлага засилено служебно начало. Съдът по свой почин може да установява факти и да събира доказателства, които са от значение за постановяваните в производството актове, включително да назначи вещо лице за изясняване на обстоятелства, да налага обезпечителни мерки и ограничения върху действията и дейността на длъжника.
Също с оглед на постигането на бързина и ефективност се въвежда общото правило, че постановените от окръжните съдилища решения и определения подлежат на обжалване само пред въззивния съд. Решенията и определенията, с които се отказва образуване на производство по несъстоятелност или производството се прекратява, подлежат на обжалване по общия ред на Гражданския процесуален кодекс. Като правило жалбите и възраженията в производствата по този закон се подават в 14-дневен срок от обявяването на съответния съдебен или друг акт в регистъра по несъстоятелност, като препис от тях не се представя за връчване. Призоваването и съобщенията се извършват чрез обявяването им в регистъра по несъстоятелност и съобщенията се смятат за връчени с факта на обявяването им.
1.3. Основни фази на производството
Законопроектът предвижда сравнително опростено производство по несъстоятелност, което следва да протече в следните фази: проверка на допустимостта на молбата и откриване на производство по несъстоятелност, което приключва с решение за обявяване на неплатежоспособността на длъжника; установяване на вземанията и на имуществото в масата на несъстоятелността; предлагане и утвърждаване на план за погасяване; обявяване в несъстоятелност и осребряване на имуществото. В производството няма да има възможност за разглеждане на преферентни и отменителни искове, насочени към попълване на масата на несъстоятелността, когато определени действия и сделки на длъжника увреждат кредиторите на несъстоятелността, каквито са предвидените в чл. 646 и 647 от Търговския закон. Установяването на основание за такъв иск се смята за недобросъвестност и съответно съставлява пречка за образуване на производство по този закон.
Относно производството по несъстоятелност се прилагат субсидиарно съответните разпоредби на Гражданския процесуален кодекс. Законопроектът предвижда някои специални правила, които са насочени към осигуряването на бързина, ефективност и защита на длъжника в производството: определената от закона подсъдност за делата по несъстоятелност не може да бъде изменяна по съгласие на участващите лица; съдът се произнася в тридневен срок по молба на участник в производството; откритите съдебни заседания се провеждат при закрити врата; производството по несъстоятелност не може да се спира, освен в случаите на съгласие на длъжника и всички кредитори, както и при смърт на длъжника; молбата за откриване на производство по несъстоятелност не може да се оттегля от длъжника след постановяване на определение на съда за утвърждаване на план за погасяване.

1.3.1. Откриване на производство по несъстоятелност
Производството се образува по молба на длъжника, съдържаща изложение на обстоятелствата относно трудова заетост, неплатежоспособност, добросъвестност и имущество.  Към молбата се прилагат съответни доказателства и декларации, за да може съдът да прецени дали длъжникът е добросъвестен, неплатежоспособен, какво е неговото семейно и имуществено състояние, неговите задължения и кредитори, образуваните срещу него дела. Длъжникът следва да предложи и план за погасяване на задълженията в производството. Молбата се разглежда от съда в 14-дневен срок от постъпването й. Ако е нередовна, съдът указва това на молителя и му дава възможност да отстрани нередовността. В съответствие с концептуалното разбиране, че производството по несъстоятелност следва да бъде достъпно само за добросъвестни длъжници, в чл. 35, ал. 4 се предвижда възможност за кредиторите да възразят писмено срещу молбата на длъжника в 
14-дневен срок от публикуването й, като представят доказателства с възражението. Преди да постанови решението си по молбата за откриване на производство по несъстоятелност, ако това се налага за запазване имуществото на длъжника, по искане на длъжника или служебно съдът по несъстоятелността може да допусне обезпечение чрез налагане на запор, възбрана или други обезпечителни мерки, да постанови спиране на изпълнителните дела срещу имуществото на длъжника, да разпореди запечатване на помещения, оборудване, превозни средства и други, в които се съхраняват вещи на длъжника. Така законът осигурява защита на длъжника, преди да бъде разгледана по същество неговата молба, през което време имуществените му права могат да бъдат засегнати неблагоприятно.
Когато констатира, че са налице условията за откриване на производството, съдът с решението си обявява неплатежоспособността, открива производството по несъстоятелност, допуска обезпечение чрез налагане на запор, възбрана или други обезпечителни мерки, определя дата за свикване на събрание на кредиторите не по-късно от един месец и определя първоначалната издръжка на длъжника и неговото семейство.
Когато длъжникът отговаря на общите условия по чл. 33, но посоченото от него секвестируемо имущество е недостатъчно за покриване на началните разноски в производството по несъстоятелност и за частично удовлетворяване на вземанията на кредиторите, съдът с решението си обявява неплатежоспособността, открива производството по несъстоятелност и допуска обезпечение чрез налагане на запор, възбрана или други обезпечителни мерки. Длъжникът се задължава да уведомява съда за притежаваното от него имущество, като за целта представя декларацията и документите по чл. 34, ал. 2, т. 1 – 4 до определено число на всеки месец, както и в 7-дневен срок от настъпване на промяна в декларираните обстоятелствата. Със същото решение съдът определя първоначалната издръжка на длъжника и членовете на неговото семейство, както и специалната банкова сметка на длъжника, по която може да се извършват плащания в полза на длъжника и от която длъжникът да извършва плащания. Тъй като при липса на секвестируемо имущество в масата на несъстоятелността е невъзможно провеждането на производство по несъстоятелност, включително събиране на постъпления, осребряване на активи и удовлетворяване на кредиторите, с решението съдът спира откритото производството по несъстоятелност. Спряното производство по несъстоятелност може да бъде възобновено с решение на съда по искане на длъжника в 
1-годишен срок, ако длъжникът удостовери, че притежава секвестируемо имущество, достатъчно за покриване на началните разноски в производството по несъстоятелност и за частично удовлетворяване на вземанията на кредиторите. Ако в рамките на този срок длъжникът не поиска възобновяване, производството по несъстоятелност ще бъде прекратено. Длъжникът може да поиска възобновяване производството по несъстоятелност в петгодишен срок от обявяване на решението за прекратяване на производството, ако удостовери, че притежава секвестируемо имущество, достатъчно за покриване на началните разноски в производството по несъстоятелност и за частично удовлетворяване на вземанията на кредиторите (чл. 38, ал. 4).
С откриване на производството по несъстоятелност настъпват определени последици. Съдът налага обща възбрана и запор или други обезпечителни мерки върху имуществото на длъжника. Длъжникът не може да сключва нови сделки на управление и разпореждане с имуществото си, както и да извършва плащания без разрешение на синдика. Това ограничение не се прилага за изпълнението на текущи задължения във връзка със задоволяване на жизнените потребности на длъжника и семейството му в рамките на определената от съда издръжка, като плащания към централния и местния бюджет, към доставчици на битови, комунални и съобщителни услуги, необходими разходи за храна, здравеопазване, образование и други.  Плащанията в полза на длъжника се извършват по специалната банкова сметка на масата на несъстоятелността. Спират съдебните и арбитражните производства по имуществени граждански и търговски дела срещу длъжника, а образуването на нови е недопустимо. Спират се изпълнителните производства срещу имуществото, включено в масата на несъстоятелността, с изключение на производствата, по които е предприето действие за реализация на обезпечението. Кредиторите, чиито вземания са възникнали след датата на решението за откриване на производството по несъстоятелност, получават плащане на падежа, а когато не са получили плащане на падежа, те се удовлетворяват по предвидения в чл. 17, ал. 1 ред.

1.3.2. Установяване на вземанията и на имуществото в масата на несъстоятелността
Законопроектът урежда условията и реда за предявяване и приемане на вземанията на кредиторите. Кредиторите предявяват писмено своите вземания пред съда в срок до два месеца от обявяване на решението за откриване на производство по несъстоятелност. В 
7-дневен срок от встъпването синдикът съставя списък на приетите предявени вземания, който се представя за обявяване и се оставя на разположение на кредиторите и на длъжника в канцеларията на съда. Съдът разглежда постъпилите възражения в открито заседание, по възможност всички в едно, с призоваване на синдика, длъжника, кредитора, чието включване или невключване на вземане в списъка се оспорва. Предвидени са правила за предявяване и разглеждане на установителните искове за оспорване на прието или неприето вземане в одобрения от съда списък на приетите вземания.
Синдикът предприема действия и мерки за попълване масата на несъстоятелността и за съставяне на опис на имуществото на длъжника. Той може да прекрати всеки договор, по който е страна длъжникът, ако той не е изпълнен изцяло или частично, да разпореди запечатване на помещения, оборудване, превозни средства и други, в които се съхраняват вещи на длъжника. В 3-дневен срок от встъпването синдикът трябва да започне извършване на опис на недвижимите и движимите вещи, пари, ценности, ценни книги, договори и други, на вземанията на длъжника и на намиращите се във владение на трети лица вещи.

1.3.3. Предлагане и утвърждаване на план за погасяване
Преди да се пристъпи към осребряване на имуществото на длъжника, в производството по несъстоятелност следва да бъдат разгледани всички възможности за доброволно изпълнение на задълженията, включително чрез предлагане и утвърждаване на план за погасяване, както и чрез постигане на извънсъдебно споразумение между длъжника и кредиторите. Тъй като производството по несъстоятелност се образува по молба на длъжника и се движи от желанието му за доброволно плащане, длъжникът следва да предложи определен план за погасяване още при подаване на молбата за образуване на производството. Право да предложат план имат също синдикът и кредиторите, които притежават най-малко една трета от приетите вземания. В производството по несъстоятелност може да се предложи повече от един план. План за погасяване може да се предложи най-късно до един месец след момента на обявяване на определението на съда за одобряване списъка на приетите вземания.
С плана за погасяване може да се предвиди отсрочване или разсрочване на плащанията, частично или цялостно опрощаване на задълженията и извършването на други действия и сделки с имуществото на длъжника, насочени към удовлетворяване на кредиторите на несъстоятелността. Планът за погасяване съдържа степента на удовлетворяване на вземанията в одобрения от съда списък, начина и времето за плащане на кредиторите от всеки клас, степента на удовлетворяване, което получава всеки клас кредитори,  гаранциите, които се дават на всеки клас кредитори във връзка с изпълнението на плана, необходимите действия за осъществяването на плана.
Ако планът отговаря на изискванията, съдът го допуска за разглеждане от събранието на кредиторите и свиква същото в 1-месечен срок. Планът се приема от събранието на кредиторите, ако за него са гласували повече от половината от приетите вземания, независимо от реда, по който се удовлетворяват. Съдът утвърждава приетия план, ако са спазени изискванията на закона за приемането му. Утвърденият от съда план е задължителен за длъжника и кредиторите, чиито вземания са възникнали преди датата на решението за откриване на производството по несъстоятелност. Вземанията на кредиторите се преобразуват съобразно с предвиденото в плана.
Когато в плана е предвидено, синдикът осъществява контрол върху дейността на длъжника във връзка с изпълнението на неговите задължения по плана. В такъв случай длъжникът може само след предварителното съгласие на синдика да сключва сделки за разпореждане със своето имущество, да закрива и открива банкови и други сметки за безналични разплащания, да сключва сделки и действия извън обичайните, необходими за задоволяване на жизнените потребности на него и семейството му, и да извършва други действия, когато това е предвидено в плана. Длъжникът уведомява синдика при промяна на осъществяваната от него трудова дейност и заетост, както и при промяна на адреса по местоживеене в 3-дневен срок от настъпването на промяната. Длъжникът трябва незабавно да уведомява синдика за всички настъпили обстоятелства, които са от съществено значение за изпълнението на плана. Длъжникът се смята недобросъвестен при неизпълнение на задълженията по плана или задълженията във връзка с осъществявания контрол върху изпълнението на плана, освен ако неизпълнението се дължи на причина, която не може да му се вмени във вина.

1.3.4. Обявяване в несъстоятелност и осребряване на имуществото
Когато в предвидения от закона срок не е бил предложен погасителен план или предложеният план не е бил приет или утвърден, съдът обявява длъжника в несъстоятелност. С решението съдът обявява длъжника в несъстоятелност и постановява започване на осребряване на имуществото, включено в масата на несъстоятелността, и разпределение на осребреното имущество. Решението за обявяване в несъстоятелност подлежи на незабавно изпълнение, действа по отношение на всички и се вписва в регистъра по несъстоятелност.
Синдикът пристъпва към осребряване на имуществото на длъжника. Недвижимите и движимите вещи като цяло или в обособени части, вещните и другите имуществени права от масата на несъстоятелността се превръщат в пари, доколкото това е необходимо за плащане на задълженията на длъжника. Продажбата на имуществените права от масата на несъстоятелността се извършва от синдика след разрешение на съда, а за осребряването на имуществото се прилагат разпоредбите на глава четиридесет и шеста от Търговския закон.
Разпределение се извършва, когато в масата на несъстоятелността се наберат достатъчно парични средства. Синдикът изготвя сметка за разпределение на наличните суми между кредиторите с вземания по чл. 17, ал. 1 съобразно реда, привилегиите и обезпеченията. Съдът по несъстоятелността одобрява с определение сметката за разпределение, след като направи съответната промяна, когато служебно или при възражение е констатирал незаконосъобразност.
В 1-месечен срок от изчерпване на масата на несъстоятелността, с изключение на непродаваемите вещи, синдикът представя на съда по несъстоятелността отчет, който съдържа информация за дейността си, за извършените разпределения на сумите, събрани при осребряването, и за останалите неплатени вземания. Съдът свиква заключително събрание на кредиторите в 14-дневен срок от получаване на отчета на синдика.
Във всяко положение на производството по несъстоятелност длъжникът може да сключи с всички кредитори с приети вземания договор за уреждане плащането на паричните задължения.  Ако сключеният договор отговаря на изискванията на закона, съдът с решение прекратява производството по несъстоятелност, при условие че няма предявени искове за установяване на несъществуването на прието вземане.
Законопроектът предвижда, че производството по несъстоятелност се прекратява с решение на съда, когато: след откриване на производството бъде установено, че не е налице някое от условията по чл. 33; е одобрен план за погасяване на задълженията; са изплатени задълженията; масата на несъстоятелността е изчерпана; е сключено извънсъдебно споразумение между кредиторите и длъжника за уреждане на плащането на паричните задължения. С прекратяване на производството по несъстоятелност се прекратяват правомощията на синдика, действието на общата възбрана. Непредявените в производството по несъстоятелност вземания и неупражнените права се погасяват.
Прекратеното производство се възобновява с решение на съда, когато се освободят суми, заделени за оспорени вземания, или се открие имущество, което не е било известно при прекратяването на производството по несъстоятелност.

2. Условия и ред за погасяване на задължения на добросъвестния длъжник след откриване на производство по несъстоятелност

2.1. Условия за погасяване на задължения
Правният интерес на длъжника да иска образуване и провеждане на производство по несъстоятелност се обуславя от възможността да бъдат погасени неговите задължения, съответно – погасени вземанията на неговите кредитори, които са останали неудовлетворени. Разпоредбите на чл. 100 и 101  въвеждат нов институт на погасяване на задължения, който се отличава от предвидения в 
чл. 112 от Закона за задълженията и договорите. Предвиденият в чл. 100 и 101 сложен фактически състав не се изчерпва с изтичане на определен срок, а изисква настъпването и на редица други условия, поради което не представлява давностен срок. Съществуването на двата института като възможност за погасяване на задълженията, освен че настъпва при различни предпоставки, включва и различни възможности за правна защита, поради което не е налице необходимост от отмяна или изменение на разпоредбата на чл. 112 от Закона за задълженията и договорите.
Законопроектът предвижда, че задълженията на добросъвестния неплатежоспособен длъжник за удовлетворяване на вземанията в производството по несъстоятелност се погасяват с изтичане на 3-годишен срок от влизането в сила на решението на съда за утвърждаване на плана за погасяване, а когато няма такъв – от определението на съда за одобряване на първия опис на имуществото на длъжника. Освен изтичане на посочения срок, необходимо е още длъжникът да е добросъвестен, да е заплатил разноските в производството по несъстоятелност и да е удовлетворил поне частично включените в утвърдения от съда списък на приетите вземания, при условие че цялото негово секвестируемо имущество е послужило за удовлетворяване на кредиторите на несъстоятелността.

2.2. Условия за погасяване на задълженията при липса на имущество
Законопроектът предлага задълженията на добросъвестния неплатежоспособен длъжник за удовлетворяване на вземанията на кредиторите, посочени в приложения към молбата за откриване на производство по несъстоятелност списък на кредиторите, да се погасяват с изтичане на 5-годишен срок от влизането в сила на решението на съда за прекратяване на производство по несъстоятелност. Срокът е съобразен с възможността да се търси удовлетворяване на вземането по съдебен път и провеждане на производство за индивидуално принудително изпълнение или производство по несъстоятелност. Освен длъжникът да е добросъвестен, предвидено е още изискване цялото негово секвестируемо имущество след влизане в сила на решението на съда по чл. 38, ал. 1 да е послужило за удовлетворяване на кредиторите му. До изтичането на този срок длъжникът би могъл да предложи изпълнение и плащане на своите кредитори, ако придобие секвестируемо имущество.

2.3. Производство за установяване на условията за погасяване на задълженията
Независимо че погасяването на задълженията настъпва по силата на закона, необходимо е съдът да установи дали са налице условията за това. Молбата на добросъвестния длъжник за установяване на условията за погасяване на задълженията се разглежда от компетентния съд по несъстоятелността. Молбата съдържа изложение на условията за погасяване на задълженията и към нея се прилагат писмени доказателства за плащанията на разноските в производството по несъстоятелност и в полза на кредиторите, както и декларация, че не са налице основания за недобросъвестност по чл. 9, ал. 2. В едномесечен срок от обявяването на молбата всеки кредитор с прието или установено по съдебен ред вземане може да направи писмено възражение, подкрепено с доказателства, че не са налице условията за погасяване на задълженията. Молбата се разглежда в открито заседание с призоваване на молителя и на възразилия кредитор. Решението на съда подлежи на обжалване от длъжника и кредиторите.

2.4. Вземания, които са изключени от погасяване
Законопроектът предлага определени вземания, които се ползват с по-висока степен на защита съгласно националното законодателство, да бъдат изключени от общото правило за погасяване на вземанията с изтичане на 3-годишен срок от влизането в сила на решението на съда за утвърждаване на плана за погасяване, а когато няма такъв – от датата на първия опис на имуществото на длъжника.
Съгласно чл. 107 от законопроекта не се погасяват задълженията на длъжника за удовлетворяване на вземания, обезпечени с ипотека; вземания за глоби и имуществени санкции; вземания за непозволено увреждане; вземания за издръжка по закон; вземания, възникнали след откриване на производството по несъстоятелност. Посочените вземания се ползват с привилегия, с установено в закона предпочитание, поради естеството на охранявания интерес – защита на обществения интерес при публични вземания на бюджета, защита на лица в социално уязвимо положение  - при вземания за издръжка и за непозволено увреждане. Вземанията, които са обезпечени с ипотека, са защитени, защото предоставянето на обезпечение е съществено условие за възникването им след внимателна проверка на платежоспособността на длъжника и други обстоятелства, обуславящи риска от неизпълнение. Обезпечените с ипотека вземания се учредяват с формален акт, подлежат на вписване в Имотния регистър и се ползват с висока степен на доверие и правна сигурност. Привилегированите вземания се ползват от установена защита в националното законодателство - например при индивидуално принудително изпълнение по чл. 136 от Закона за задълженията и договорите, при разпределение на осребреното имущество в производството по несъстоятелност по чл. 722, ал. 1 от Търговския закон, при присъединяване на обезпечени кредитори в изпълнението по чл. 194, ал. 1 от Данъчно-осигурителния кодекс, при прилагане на абсолютната погасителна давност съгласно чл. 112, ал. 2 от Закона за задълженията и договорите и други.
Изтичането на 3-годишния срок от влизането в сила на решението на съда за утвърждаване на плана за погасяване, а когато няма такъв – от датата на първия опис на имуществото на длъжника, не е основание за прекратяване на производството по несъстоятелност, когато масата на несъстоятелността не е изчерпана. Производството по несъстоятелност продължава с цел удовлетворяване на вземанията по чл. 107, задълженията по които не се погасяват.

3. Други предложения за изменение и допълнение на закона
Предвиждат се изменения в чл. 164, ал. 4 и 5 и се въвежда нова т. 9 в чл. 168 от Данъчно-осигурителния процесуален кодекс, насочени към синхронизиране на разпоредбите на законопроекта с изискванията на Данъчно-осигурителния процесуален кодекс във връзка с включването в списъка на приетите вземания, установени с влязъл в сила акт, както и възможността за тяхното погасяване.
В чл. 115 от Закона за задълженията и договорите се създава буква „з“, за да изключи едновременно приложението на абсолютната давност и погасяването на задълженията, докато трае производството по несъстоятелност.
Предвижда се допълнение в чл. 16, ал. 1 от Закона за особените залози относно реда на обезпечените с особен залог вземания в производството по несъстоятелност на физическите лица.
Допълненията в чл. 227в от Наказателния кодекс в раздел „Престъпления против кредиторите“ предвиждат наказателна отговорност за длъжника в производството по несъстоятелност на физическите лица, идентична с отговорността на търговеца в производство по несъстоятелност.

С предложения законопроект се цели:
1. Справедливо, ефективно и бързо удовлетворяване на кредиторите на неплатежоспособния длъжник във възможно най-голяма степен, в рамките на едно общо производство;
2. Възможност за освобождаване на добросъвестния неплатежоспособен длъжник от заплащане на неудовлетворени вземания с изтичане на определен срок.

Очакваните резултати от прилагането на закона са:
1. Насърчаване на доброволното събиране на трудно събираеми и несъбираеми вземания в рамките на едно съдебно производство и извънсъдебно по общо съгласие на всички страни;
2. Насърчаване на добросъвестното поведение на длъжниците и отговорното поведение на кредитополучателите;
3. Укрепване на доверието във финансовата и кредитната система и правната сигурност на стопанския оборот.

Проектът на Закон за несъстоятелност на физическите лица е свързан с прилагането на следните актове на Европейския съюз:
- Регламент (ЕС) 2015/848 на Европейския парламент и Съвета от 20 май 2015 година относно производството по несъстоятелност.

За прилагане на новата правна уредба е необходимо да се осигури финансиране на надграждането на регистъра по несъстоятелност в частта относно модула за производствата по несъстоятелност на физическите лица.

Към проекта е изготвена цялостна предварителна оценка на въздействието, съгласно чл. 20, ал. 3 от Закона за нормативните актове и чл. 30в от Устройствения правилник на Министерския съвет и на неговата администрация.

Законопроектът не съдържа разпоредби, свързани с въвеждането на регулаторни режими.

МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ: