РАБОТЕН 	МАТЕРИАЛ 

ПО ОБЩ ЗАКОНОПРОЕКТ ЗА ИЗМЕНЕНИЕ И ДОПЪЛНЕНИЕ НА ЗАКОНА ЗА ЗДРАВЕТО № 653 –10-18 / 25 май 2006 год.

на Законопроекти за изменение и допълнение на Закона за здравето:
№ 654-01-28, внесен от народния представител Лъчезар Иванов и група народни представители на 01 март 2006 година и
№ 602-01-25, внесен от Министерски съвет, на 20 април 2006.

З  А  К  О  Н

за изменение и допълнение на Закона за здравето

(Обн., ДВ, бр. 70 от 2004 г.; изм. и доп., бр. 46, 76, 85, 88, 94 и 103 от 2005 г. 
и бр. 18 от 2006 г.)
Комисията приема /не приема/ приема по принцип/ предложението на вносителя за наименование на закона.

Предложение на н.п. Тодор Кумчев, Борислав Великов, Нигяр Сахлим и Лъчезар Иванов:
1/ Чл. 12, ал. 2 се изменя така:
„Чл. 12 (2) Държавният здравен контрол се извършва от държавни здравни инспектори, които в Министерството на здравеопазването и РИОКОЗ са държавни служители. "
Комисията приема  /не приема/ приема по принцип/ предложението.
	2/ Чл. 38, ал. 1 се изменя по следния начин:
"Чл. 38 (1) При неспазване на здравните изисквания за обектите с обществено предназначение, продуктите и стоките със значение за здравето на човека, за факторите на жизнената среда и за дейностите със значение за здравето на човека, държавните здравни инспектори дават задължителни предписания и определят срок за отстраняване на нарушенията."
Комисията приема  /не приема/ приема по принцип/ предложението.
	З/ В Чл. 60 ал. 5 думата "наредба" се заменя с думата "наредби".
Комисията приема  /не приема/ приема по принцип/ предложението.

Действащ текст:
	Чл. 12. (1) Органи на държавния здравен контрол са главният държавен здравен инспектор на Република България, регионалните инспекции за опазване и контрол на общественото здраве (РИОКОЗ) и Националният център по радиобиология и радиационна защита (НЦРРЗ).
(2) Държавният здравен контрол се извършва от държавни здравни инспектори, които са държавни служители в Министерството на здравеопазването, РИОКОЗ и НЦРРЗ.
(3) Държавните здравни инспектори не могат да упражняват под каквато и да е форма дейност, която подлежи на държавен здравен контрол.
Чл. 38. (1) При неспазване на здравните изисквания в обекти с обществено предназначение или при извършване на дейности със значение за здравето на човека държавните здравни инспектори дават задължителни предписания и определят срок за отстраняване на нарушенията.
(2) При неизпълнение на задължителните предписания в определения срок директорът на РИОКОЗ, съответно директорът на НЦРРЗ, издава заповед за спиране експлоатацията на обекта или на части от него или за спиране на съответната дейност до отстраняване на нарушенията.
(3) В случаите, когато е налице непосредствена опасност за живота и здравето на хората, за разпространение на заразни заболявания или за възникване на отравяния, държавните здравни инспектори спират незабавно с предписание експлоатацията на обекта или на части от него или на съответната дейност, определят мерки за отстраняване на нарушенията и незабавно уведомяват директора на РИОКОЗ.
(4) Директорът на РИОКОЗ, съответно директорът на НЦРРЗ, в срок до 24 часа от спирането на обекта издава заповед, с която потвърждава или отменя даденото предписание за спиране експлоатацията на обекта или на съответната дейност.
(5) При изпълнение на задължителните предписания и определените мерки органът, издал заповедта, разрешава със заповед възстановяването на дейността или експлоатацията на обекта.
Чл. 60. (1) Болните от заразни болести, контактните с тях лица и заразоносителите подлежат на регистрация, задължително съобщаване и отчет.
(2) Министърът на здравеопазването определя с наредба болестите по ал. 1 и реда за регистрация, съобщаване и отчет.
(3) С наредбата по ал. 2 министърът на здравеопазването определя и реда и начина за надзор, ранно оповестяване и предприемане на мерки при случаи на биотероризъм или поява на нови, непознати заразни болести.
(4) Организацията на профилактиката и контролът на вътреболничните инфекции се определят с наредба на министъра на здравеопазването.
(5) Министърът на здравеопазването определя с наредба реда и условията за провеждане на диагностика, профилактика и контрол на отделни заразни болести.
(6) Условията и редът за изследване, съобщаване и отчет на заразеност с вируса на синдрома на придобита имунна недостатъчност се определят с наредба на министъра на здравеопазването.

§ 1. В чл. 73 се правят следните изменения и допълнения:
1. В ал. 1 думата „демонтаж” се заменя с „отстраняване”.
2. Алинеи 2-5 се изменят така:
“(2) За получаване на разрешение заинтересуваното лице подава в РИОКОЗ:
1. заявление за издаване на разрешение;
2. план за работата, съдържащ конкретни мерки за осигуряване на здравето и безопасността на работниците и служителите на работното място; 
3. списък на ангажираните работници и служители; 
4. удостоверение за обучение на работниците и служителите.
(3) В плана за работа се определят:
1. видът и очакваната продължителност на дейностите;
2. мястото на извършване на дейностите;
3. методите, които се прилагат при дейностите с азбест или азбестосъдържащи материали;
4. личните предпазни средства, които се осигуряват, където е необходимо; 
5. характеристиките на използваното оборудване за:
а) защита на работниците и служителите и за отстраняване на замърсяването с азбест; 
б) защита на други лица, които се намират на мястото на извършваната работа или са в близост до него;
6. предвидените мероприятия за опазване на околната среда;
7. редът и начинът за доказване липсата на риск от експозиция на азбест на работното място след приключване на дейностите по разрушаване или отстраняване на азбест или азбестосъдържащи материали.
(4) При разработване на плана за работа се спазва изискването за отстраняване на азбеста и/или азбестосъдържащите материали преди прилагането на техники за разрушаване с изключение на случаите, при които работите по отстраняването предизвикват по-голям риск за работниците и служителите от неотстраняването на азбеста или азбестосъдържащите материали.
(5) Обучението на работниците и служителите се извършва при условия и по ред, определени с наредбата по чл. 36, т. 2 от Закона за здравословни и безопасни условия на труд.”
3. Създава се ал. 6:
“(6) Разрешение не се изисква при извършване на аварийно-спасителни дейности.”
Комисията приема  /не приема/ приема по принцип/ предложението на вносителя.

Действащ текст:
Чл. 73. (1) Дейностите по разрушаване или демонтаж на азбест и/или азбестосъдържащи материали от сгради, конструкции, предприятия, инсталации или кораби се извършват след получаване на разрешение от директора на РИОКОЗ, на чиято територия се извършват.
(2) За получаване на разрешение заинтересованото лице подава в РИОКОЗ заявление, към което прилага план за работата по разрушаване или демонтаж и списък на ангажираните работещи.
(3) В плана за работа се определят мерките, които са необходими за осигуряване на безопасността и здравето на работещите, като се предвижда и демонтиране на азбеста и/или азбестосъдържащите материали преди прилагането на техники за разрушаване навсякъде, където е практически възможно, и осигуряване на лични предпазни средства, където е необходимо. Планът включва характеристиките на използваното оборудване за защита на персонала, който извършва работа с азбест, за защита на други лица, които са на мястото на извършваната работа или са в близост до него, и за отстраняване на замърсяването с азбестов прах.
(4) В плана за работа се посочват мястото на извършване, видът и очакваната продължителност на дейностите, работните процеси, които включват работа с азбест или азбестосъдържащи материали, и предвидените мероприятия за опазване на околната среда.
(5) Разрешение не се изисква при извършване на аварийно-спасителни дейности.

§ 2. В чл. 74, ал. 1 и 4 думата „демонтаж” се заменя с „отстраняване”.
Комисията приема  /не приема/ приема по принцип/ предложението на вносителя.

Действащ текст:
Чл. 74. (1) В 10-дневен срок от подаване на заявлението директорът на РИОКОЗ изпраща по служебен път документите по чл. 73, ал. 2 за становище от регионалната инспекция по околната среда и водите, на чиято територия се намира обектът за разрушаване или демонтаж на азбест или азбестосъдържащи материали.
(2) Регионалната инспекция по околната среда и водите дава становище в 14-дневен срок от датата на получаване на документите. В случай че в определения срок в РИОКОЗ не постъпи становище, смята се, че регионалната инспекция по околната среда и водите съгласува представените документи без забележки.
(3) Директорът на РИОКОЗ уведомява заявителя относно препоръките на РИОКОЗ и/или регионалната инспекция по околната среда и водите за промени в плана за работа. В съответствие с препоръките в срок не по-късно от един месец от уведомяването му заявителят е длъжен да представи коригирания план за работа в съответствие с препоръките.
(4) Разрешението за разрушаване или демонтаж на азбест или азбестосъдържащи материали се издава от директора на РИОКОЗ в срок 5 дни от получаване на положително становище на регионалната инспекция по околната среда и водите или от получаване на коригирания план за работа.
(5) В случаите на неизпълнение на препоръките директорът на РИОКОЗ прави мотивиран отказ за издаване на разрешение.

§ 3.  Към Чл.127, ал.2 се създава нова т 5. със следния текст: 
"Раждането да бъде финансирано от държавния бюджет 2007 г."
Комисията приема  /не приема/ приема по принцип/ предложението на вносителя.

Предложение на н.п. Ясен Янев:
а) § 3 се изменя така:
"В чл.127 се правят следните изменения и допълнения:
а)т. 10 се изменя така:
"т. 10 право на избор от бременната за раждане в лечебно заведение за болнична помощ, независимо от собствеността му.
б)	Създава се нова ал.З със следното съдържание:
"(3) дейностите по ал.2, т. 10 се финансират от републиканския бюджет по програми при условия и по ред, определени с наредба на министъра на здравеопазването." 
в) Създава се нова ал.4 със следното съдържание: (4 )"Дейностите по ал.2 се разплащат на болничните заведения от съответните РЗОК по ред и начин упоменати в Националния рамков договор за съответната година. Средствата по тези дейности се възстановяват в едномесечен срок на РЗОК по ал.З.".
Комисията приема  /не приема/ приема по принцип/ предложението.

Предложение на н.п. Атанас Щерев: 
§3 се изменя така:
"В Чл. 127 се правят следните изменения и допълнения:
а)	т. 10 се изменя така:
"т. 10. право на избор от бременната за раждане в лечебно заведение за болнична помощ, независимо от собствеността му.
б)	Създава се нова ал. З със следното съдържание:
"(3) Дейностите по ал. 2, т. 10 се финансират от републиканския бюджет по програми при условия и по ред, определени с наредба на министъра на здравеопазването."
Комисията приема  /не приема/ приема по принцип/ предложението.

Действащ текст:
Чл. 127. (1) За осигуряване на безрисково майчинство всяка жена има право на достъп до здравни дейности, насочени към осигуряване на оптимално здравословно състояние на жената и плода от възникване на бременността до навършване на 42-дневна възраст на детето.
(2) Здравните дейности по ал. 1 включват:
1. промоция, насочена към запазване здравето на жената и плода;
2. профилактика на опасността от аборт и преждевременно раждане;
3. обучение по хранене и грижи за новороденото;
4. активно медицинско наблюдение на бременността, осъществявано на диспансерен принцип от лечебните заведения за първична и специализирана извънболнична помощ;
5. пренатална диагностика и профилактика на генетични и други заболявания при условия и по ред, определени с наредба на министъра на здравеопазването;
6. осигуряване на оптимална жизнена среда за родилките и новородените;
7. диспансерно наблюдение и здравни грижи за родилката и детето;
8. свободен достъп на бременната или родилката до лечебни заведения за специализирана извънболнична помощ;
9. свободен достъп на бременната до лечебни заведения за специализирана извънболнична и болнична помощ при състояния, застрашаващи бременността;
10. право на избор от бременната на лечебно заведение за болнична помощ за раждане.

       § 4. В чл. 167, ал. 1 и 2 след думата “граждани” се добавя “и граждани на държава - членка на Европейския съюз, другите държави от Европейското икономическо пространство и Швейцария”.
Комисията приема  /не приема/ приема по принцип/ предложението на вносителя.

Действащ текст:
Чл. 167. (1) Право да практикуват неконвенционални методи по чл. 166, ал. 1 , с изключение на хомеопатия, имат български граждани, които са психически здрави, не са осъждани за престъпление от общ характер и отговарят на едно от следните условия:
1. притежават образователно-квалификационна степен "магистър" по професионални направления "Медицина", "Дентална медицина" или "Фармация";
2. (изм. - ДВ, бр. 85 от 2005 г.) притежават образователно- квалификационна степен "специалист" или "бакалавър" по професионално направление "Здравни грижи";
3. притежават диплома за завършено средно образование и свидетелство за успешно проведено обучение не по-малко от 4 семестъра във висше медицинско училище при условия и по ред, определени с наредба на министъра на здравеопазването и министъра на образованието и науката.
(2) Право да практикуват хомеопатия имат български граждани, които притежават образователно-квалификационна степен "магистър" по професионално направление "Медицина" или "Дентална медицина".

§ 5. В чл. 186, ал. 3 думите “и 4 и чл. 195, ал. 3” се заменят с “4 и 5 и чл. 195, ал. 3 и 4”.
Комисията приема  /не приема/ приема по принцип/ предложението на вносителя.

Действащ текст:
Чл. 186. (Изм. - ДВ, бр. 85 от 2005 г.) (1) Гражданите на държава - членка на Европейския съюз, другите държави от Европейското икономическо пространство и Швейцария упражняват медицинска професия в Република България при условията на чл. 194, ал. 1 и 2 и чл. 195, ал. 1 и 2. 
(2) Министерството на здравеопазването и висшите училища осигуряват на лицата по ал. 1 условия за придобиването на необходимите езикови познания и професионална терминология на български език за упражняване на професията им в Република България при необходимост и когато това е в техен интерес и в интерес на техните пациенти.
(3) Чужденците, извън тези по ал. 1, упражняват медицинска професия в Република България при условията на чл. 194, ал. 3 и 4 и чл. 195, ал. 3 и ако владеят български език и професионална терминология на български език, установено по ред, определен с наредба на министъра на образованието и науката и министъра на здравеопазването.
(4) Извън случаите по ал. 1 - 3, медицинска професия могат да упражняват и чужденци, поканени за научен обмен между лечебни заведения, при условия и по ред, определени с наредба на министъра на здравеопазването.
(5) Гражданите по ал. 1 могат да оказват еднократно или временно медицинска помощ на територията на Република България при условия и по ред, определени с наредбата по ал. 4.

§ 6. В чл. 191 се правят следните изменения:
1. Алинея 1 се изменя така: 
“(1) Медицински специалист - български гражданин, чужденец или гражданин на държава - членка на Европейския съюз, другите държави от Европейското икономическо пространство и Швейцария, постоянно пребиваващ в Република България, който в продължение на повече от 
5 години не е заемал длъжност или не е извършвал дейност, за която се изисква професионална квалификация по медицинска професия, губи правото да я упражнява.”
2. В ал. 2 думите “висше медицинско образование” се заменят с “професионална квалификация по медицинска професия”.
Комисията приема  /не приема/ приема по принцип/ предложението на вносителя.

Действащ текст:
Чл. 191. (1) (Изм. - ДВ, бр. 85 от 2005 г.) Медицински специалист, който в продължение на повече от пет години не е заемал длъжност или не е извършвал дейност, за която се изисква медицинско образование, губи правото да упражнява медицинска професия.
(2) (Нова - ДВ, бр. 85 от 2005 г.) Лицата с висше медицинско образование, които заемат длъжност или извършват дейност в областта на общественото здравеопазване, не губят правото си да упражняват медицинска професия при продължаващо обучение и упражняване на професията.
(3) (Предишна ал. 2, изм. - ДВ, бр. 85 от 2005 г.) Лицата по ал. 1 възстановяват правата си след полагане на изпит при условия и по ред, определени с наредба на министъра на здравеопазването.

§ 7. В Глава седма наименованието на Раздел III се изменя така: 
“Признаване на професионална квалификация по медицинска професия”.
Комисията приема  /не приема/ приема по принцип/ предложението на вносителя за наименованието на Глава седма Раздел III .

Действащ текст:
	“Признаване на дипломи, удостоверения и други доказателства за професионална квалификация”

§ 8. В чл. 194 се правят следните изменения и допълнения: 
1. В ал. 1 думите “Медицинско образование за упражняване на медицинска професия се признава на лице, което е придобило медицинско образование и/или медицинска професия в” се заменят с ”Професионална квалификация по медицинска професия се признава от министъра на здравеопазването, когато е придобита във или от граждани на”.
2. В ал. 2 думите “и министъра на образованието и науката” и “дипломи, удостоверения и други доказателства за” се заличават, а думите “издадени в” се заменят с “придобита във или от граждани на”.
3. В ал. 3 думите “медицинско образование за упражняване на” се заменят с “професионална квалификация по”, а думите “дипломи, удостоверения и други доказателства за официална” се заменят с “професионална”.
4. В ал. 4 думите “медицинско образование може да бъде признато” се заменят с “професионална квалификация по медицинска професия може да бъде призната”, а думите “лицето притежава диплома, удостоверение или друго доказателство  за професионална квалификация” се заменят с “тя е”.
5. Създава се ал. 5: 
“(5) Професионалната квалификация по ал. 3 и 4 се признава от министъра на здравеопазването по ред, определен с наредба на Министерския съвет.”
Комисията приема  /не приема/ приема по принцип/ предложението на вносителя.

Действащ текст:
Чл. 194. (1) (Изм. и доп. - ДВ, бр. 85 от 2005 г.) Медицинско образование за упражняване на медицинска професия се признава на лице, което е придобило медицинско образование и/или медицинска професия в държава - членка на Европейския съюз, другите държави от Европейското икономическо пространство и Швейцария.
(2) (Доп. - ДВ, бр. 85 от 2005 г.) Министерският съвет по предложение на министъра на здравеопазването и министъра на образованието и науката приема наредби за условията и реда за признаване на дипломи, удостоверения и други доказателства за професионална квалификация по медицинска професия, издадени в държави - членки на Европейския съюз, другите държави от Европейското икономическо пространство и Швейцария.
(3) (Изм. - ДВ, бр. 85 от 2005 г.) Извън случаите по ал. 1 медицинско образование за упражняване на медицинска професия се признава на лице, придобило право да упражнява медицинска професия в държава, с която Република България има сключен международен договор за или включващ клаузи за взаимно признаване на дипломи, удостоверения и други доказателства за официална квалификация по медицинска професия, при договорените условия.
(4) (Изм. - ДВ, бр. 85 от 2005 г.) Извън случаите по ал. 1 и 3 медицинско образование може да бъде признато на чужденец при условията на взаимност, установени за всеки конкретен случай, когато лицето притежава диплома, удостоверение или друго доказателство за професионална квалификация, в съответствие с единните държавни изисквания за придобиване на висше образование и отговаря на изискванията на чл. 186 .

§ 9. В чл. 195 се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 1 след думите “придобита в” се добавя “или от граждани на”, а думите “при наличието на обучение, което съответства на изискванията на наредбата по чл. 181” се заличават. 
2.	В ал. 2 след думите “придобита” се добавя “във или от граждани на”.
3.	В ал. 3 думите “дипломи, удостоверения и други доказателства за професионална квалификация за” се заличават.
4.	Създава се ал. 4:
“(4) Извън случаите по ал. 1-3 специалност в областта на здравеопазването може да бъде призната при условията на взаимност, установени за всеки конкретен случай, когато лицето отговаря на изискванията на този закон, по ред, определен с наредбата по чл. 194, ал. 5.”
Комисията приема  /не приема/ приема по принцип/ предложението на вносителя.

Действащ текст:
Чл. 195. (1) (Доп. - ДВ, бр. 85 от 2005 г.) Признава се специалност в областта на здравеопазването, придобита в държава - членка на Европейския съюз, другите държави от Европейското икономическо пространство и Швейцария, при наличието на обучение, което съответства на изискванията на наредбата по чл. 181 .
(2) (Доп. - ДВ, бр. 85 от 2005 г.) Условията и редът за признаване на специалност в областта на здравеопазването, придобита в държави - членки на Европейския съюз, другите държави от Европейското икономическо пространство и Швейцария, се определят с наредбите по чл. 194, ал. 2 .
(3) Извън случаите на ал. 1 се признава специалност в областта на здравеопазването, придобита в държавата, с която Република България има сключен международен договор за или включващ клаузи за взаимно признаване на дипломи, удостоверения и други доказателства за професионална квалификация за придобита специалност в областта на здравеопазването, при договорените условия и предпоставки.

§ 10. Член 196 се отменя. 
Комисията приема  /не приема/ приема по принцип/ предложението на вносителя.

Действащ текст:
Чл. 196. Извън случаите по чл. 195 специалност в областта на здравеопазването може да бъде призната при условията на взаимност, установени за всеки конкретен случай, когато лицето притежава диплома, удостоверение или друго доказателство за професионална квалификация и когато отговаря на изискванията на този закон.

§ 11. В чл. 214, ал. 1 се изменя така:
„(1) Който извършва дейности по разрушаване или отстраняване на азбест и/или азбестосъдържащи материали от сгради, конструкции, предприятия, инсталации или кораби без получено разрешение по чл. 73, се наказва с глоба до 1500 лв., а при повторно нарушение - от 1500 до 3000 лв.”
Комисията приема  /не приема/ приема по принцип/ предложението на вносителя.

Действащ текст:
Чл. 214. (1) Който извършва дейности по разрушаване или демонтаж на азбест и/или азбестосъдържащи материали от сгради, конструкции, предприятия, инсталации или кораби без разрешение, се наказва с глоба до 1500 лв., а при повторно нарушение - от 1500 до 3000 лв.
(2) Когато нарушението по ал. 1 е извършено от едноличен търговец, се налага имуществена санкция в размер от 500 до 1500 лв., а при повторно нарушение - от 1500 до 5000 лв.
(3) Когато нарушението по ал. 1 е извършено от юридическо лице, се налага имуществена санкция в размер от 1000 до 3000 лв., а при повторно нарушение - от 3000 до 6000 лв.

Предложение на н.п. Тодор Кумчев, Борислав Великов, Нигяр Сахлим и Лъчезар Иванов:
В чл.218 ал.2 след числото 54 се добавя "и чл. 56".
Комисията приема  /не приема/ приема по принцип/ предложението.

Действащ текст:
Чл. 218. (1) Който наруши чл. 54 или чл. 56 , се наказва с глоба от 50 до 100 лв., а при повторно извършване на същото нарушение - от 100 до 300 лв.
(2) За нарушения по чл. 54 , извършени от юридически лица, се налагат имуществени санкции в размер от 500 до 1500 лв., а при повторно нарушение - от 3000 до 10 000 лв.
(3) Който рекламира алкохолни напитки в нарушение на чл. 55, ал. 1 и 2 , се наказва с глоба от 500 до 1500 лв., а при повторно нарушение - от 1500 до 5000 лв.
(4) Ако нарушението по ал. 3 е извършено от едноличен търговец, имуществената санкция е от 300 до 1000 лв., а при повторно нарушение - от 1000 до 3000 лв.
(5) Ако нарушението по ал. 3 е извършено от юридическо лице, имуществената санкция е от 500 до 1500 лв., а при повторно нарушение - от 1500 до 5000 лв.
(6) Радио- и телевизионни оператори, които в нарушение на чл. 55, ал. 1 и 3 излъчват реклама на спиртни напитки, се наказват с имуществена санкция в размер 5000 лв., а при повторно нарушение - 10 000 лв., налагани от Съвета за електронни медии по реда на Закона за радиото и телевизията. 
(7) Радио- и телевизионни оператори, които в нарушение на чл. 55, ал. 2 излъчват реклама на спиртни напитки, се наказват по реда на Закона за радиото и телевизията. 
Чл. 54. Забранява се продажбата на алкохолни напитки на:
1. лица под 18 години;
2. лица в пияно състояние;
3. територията на детските градини, училищата, общежитията за ученици, лечебните заведения;
4. спортни прояви;
5. обществени мероприятия, организирани за деца и ученици.
Чл. 55. (1) Забранява се пряката реклама на спиртни напитки.
(2) Непряката реклама на спиртни напитки и рекламата на вино и бира не може:
1. да е насочена към лица под 18-годишна възраст, както и да се излъчва в предавания или да се публикува в печатни издания, предназначени за тях;
2. да използва лица под 18-годишна възраст като участници;
3. да свързва употребата на алкохолни напитки със спортни и физически постижения или с управление на превозни средства;
4. да съдържа неверни твърдения относно полза за здравето, социално или сексуално благополучие или да представя въздържанието или умереността в отрицателна светлина.
(3) Непряката реклама на спиртни напитки не може да се излъчва в радио- и телевизионни предавания преди 22,00 часа.
Чл. 56. (1) Забранява се тютюнопушенето в закритите обществени места, включително обществения транспорт, и закритите работни помещения.
(2) Министерският съвет определя с наредба условията и реда, при които се допуска по изключение тютюнопушене в обособени зони на местата по ал. 1.

§ 12. В чл. 222, ал. 1 думите “медицинско образование” се заменят с “професионална квалификация по медицинска професия”.
Комисията приема  /не приема/ приема по принцип/ предложението на вносителя.

Действащ текст:
Чл. 222. (1) (Изм. - ДВ, бр. 85 от 2005 г.) Който оказва медицинска помощ или извършва здравна дейност, без да има необходимото медицинско образование за това, ако не подлежи на по-тежко наказание, се наказва с глоба от 5000 до 10 000 лв., а при повторно нарушение - от 10 000 до 20 000 лв.
(2) Медицински специалист, който допуска системно нарушения при упражняване на професията си поради небрежност или незнание, допуска груби грешки в работата си или извършва неморални деяния, като използва служебното си положение, ако не подлежи на по-тежко наказание, се наказва с лишаване от право да упражнява професията си за срок от три месеца до две години.
(3) Лекар, лекар по дентална медицина, медицинска сестра, акушерка и фелдшер, който откаже оказването на спешна медицинска помощ на лице в критично за живота му състояние, се наказва с глоба от 1000 до 5000 лв., а при повторно нарушение - с лишаване от правото да упражнява професията си за срок от три месеца до една година.

Предложение на н.п. Борислав Великов, Тодор Кумчев, Нигяр Сахлим и Лъчезар Иванов:
 В   §   1   на  Допълнителната  разпоредба  се  правят  следните изменения и допълнения:
1.	В точка 9:
-	в буква "п" думите "служби по трудова медицина" се заличават;
-	буква "р" да отпадне;
-	в    буква    "с"    след   думата   "йонизиращи"    се   добавя    "и
нейонизиращи".
Комисията приема  /не приема/ приема по принцип/ предложението.
2.	В точка 11:
-	добавя  се нова буква "и"  със следния текст:  "дейността на
службите по трудова медицина"
-	добавя се нова буква "й" със следния текст: "дейността с опасни
отпадъци"
Комисията приема  /не приема/ приема по принцип/ предложението.

Действащ текст:
ДОПЪЛНИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
§ 1. По смисъла на този закон:
9. "Обекти с обществено предназначение" са:
а) водоизточници и минерални водоизточници, водоснабдителни обекти, съоръжения и мрежи за питейно-битово водоснабдяване;
б) плувни басейни, плажове и места за къпане;
в) (изм. - ДВ, бр. 94 от 2005 г.) средства за подслон - хотели, мотели, вилни и туристически селища, места за настаняване - пансиони, почивни станции, семейни хотели, самостоятелни стаи, вили, къщи, бунгала, къмпинги, както и туристически хижи - туристически хижи, туристически учебни центрове и туристически спални;
г) спортни обекти - стадиони, спортни зали, игрални площадки, фитнес центрове и зали;
д) театри, киносалони, концертни зали, компютърни и Интернет зали, игрални зали;
е) бръснарски, фризьорски и козметични салони, обществени бани, перални, сауни, обществени тоалетни;
ж) гробищни паркове;
з) предприятия за производство и търговия на едро с лекарства, аптеки, дрогерии;
и) предприятия за производство, съхраняване и търговия с козметични средства;
к) железопътни гари, летища, пристанища, автогари, метростанции;
л) бензиностанции, газостанции;
м) транспортни средства за обществен превоз - влакове, самолети, кораби, автобуси, трамваи, тролеи, метровлакове, транспортни средства със специално предназначение - санитарни автомобили за болни, лекарства и консумативи, автомобили за превоз на храни, автомобили за превоз на тленни останки;
н) (доп. - ДВ, бр. 94 от 2005 г.) предприятия за производство, съхраняване и търговия с храни, заведенията за хранене и развлечения, както и заведения за хранене, прилежащи към туристически хижи - туристически столови, туристически бюфети и туристически столови със сервитьорско обслужване;
о) детски ясли и градини и заведения за социални услуги за деца и ученици, училища и висши училища, ученически и студентски общежития, школи - музикални, езикови, спортни, и центрове за работа с деца;
п) лечебни и здравни заведения, здравни кабинети, служби по трудова медицина;
р) предприятия за дезинфекция, дезинсекция и дератизация;
с) обекти с източници на йонизиращи лъчения;
т) обекти за производство, съхраняване и търговия с химични вещества, препарати и продукти;
у) селскостопански аптеки.
11. "Дейности със значение за здравето на човека" са:
а) устройство на урбанизираните територии;
б) проектиране, строителство, реконструкция, разширение, въвеждане в експлоатация на жилищни сгради и обекти с обществено предназначение;
в) поддържане чистотата на населените места от общините;
г) изпълнение на имунизационния календар на Република България;
д) недопускане и ограничаване на вътрешноболничните инфекции в лечебните заведения;
е) извършване на дезинфекция, дезинсекция и дератизация;
ж) изготвяне и спазване на седмичните учебни разписания;
з) спазване на физиологичните норми за организирано хранене на групи от населението.

ЗАКЛЮЧИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
Комисията приема  /не приема/ приема по принцип/ предложението на вносителя за наименование Заключителна разпоредба.

§ 13. Законът влиза в сила от 1 януари 2007 г. с изключение на § 1, 2 и 11, които влизат в сила от деня на обнародването на закона в “Държавен вестник”.
Комисията приема  /не приема/ приема по принцип/ предложението на вносителя.