СТАНОВИЩЕ НА ПРЕДСЕДАТЕЛЯ НА ВЪРХОВНИЯ КАСАЦИОНЕН СЪД ВЪВ ВРЪЗКА С ПРОЕКТА НА ЗАКОН ЗА ИЗМЕНЕНИЕ И ДОПЪЛНЕНИЕ НА КОНСТИТУЦИЯТА НА РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ

С настоящето правя само някои конкретни бележки и препоръки във връзка с подготвяния проект. Като цяло изразявам известно съмнение до колко предложените поправки, имащи отношение към съдебната власт, са достатъчни и необходими.

Иначе бележките ми по предлагания проект са няколко.

Първо, считам, че следва да се уеднакви начинът, по който се избира парламентарната квота във Висшия съдебен съвет и членовете на Инспектората. Според мен, удачно е да се въведе мнозинство от две трети и при избора на единадесетте члена на Висшия съдебен съвет, излъчени от парламента, така както е предвидено за членовете на Инспектората.

Второ, конституционно-правната регламентация на Инспектората е вътрешно противоречива, което изключително ще затрудни регламентацията му на законово ниво, а оттам – и функционирането му. Това е така, защото Инспекторатът ще се избира от Народното събрание, ще действа сам служебно, както и по искане на широк кръг субекти, а ще се отчита пред Висшия съдебен съвет, който няма да му е конкретен работодател”. Самостоятелността на бюджета му финализира еклектиката (като подход) при конструирането му.

Трето, обичайно е за конституционно установен орган на конституционно ниво да се решат и въпросите, свързани с основанието за прекратяване мандата на неговите членове и органът, който ще прави това (Народното събрание, което избира; Висшия съдебен съвет, пред който се отчита или някакъв вътрешен контролен орган).  

Четвърто, не са посочени никакви правни последици, с които да се свързва представянето на годишния доклад за резултатите от дейността на Инспектората пред Висшия съдебен съвет.

Пето – няма ли да бъде по-удачно, ако посочените в проекта функции на Инспектората се възложат на Министъра на правосъдието, каквато е вековната практика в България. Що се касае до наблюдението  и контрола на Народното събрание, той се осъществява чрез контролната функция на парламента над изпълнителната власт, към която принадлежи и Министърът на правосъдието.

По отношение останалите предложения, отнасящи се до съдебната власт, Върховният касационен съд споделя идеята за пълно отпадане на магистратския имунитет. Тази теза той поддържа години наред.
Не възразявам и срещу идеята да се представя годишен доклад за дейността на Върховния касационен съд, както  пред Висшия съдебен съвет, така и пред Народното събрание.

				ПРЕДСЕДАТЕЛ НА
				ВЪРХОВНИЯ КАСАЦИОНЕН СЪД:
								/п/Иван Григоров