СЪЮЗ НА ЮРИСТИТЕ В БЪЛГАРИЯ
ЦЕНТРАЛЕН СЪВЕТ
           
1000 София, ул.”Пиротска” № 7			    тел./факс: 0359-2987-83-90
							         е-mail: sub@pc-link.net

					ДО
					Г-Н ЛЮБЕН КОРНЕЗОВ –
					ЗАМ.ПРЕДСЕДАТЕЛ НА
					НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ
					
					ДО
					Г-Н МИХАИЛ МИКОВ
					ПРЕДСЕДАТЕЛ НА
					ПАРЛАМЕНТАРНАТА ГРУПА
					“КОАЛИЦИЯ ЗА БЪЛГАРИЯ”

					НА ВАШ № 652-00-56/22.09.06

УВАЖАЕМИ ГОСПОДИН КОРНЕЗОВ,
УВАЖАЕМИ ГОСПОДИН МИКОВ,

Благодарим за предоставената ни възможност да вземем отношение по Проекта на Закон за изменение и допълнение на Конституцията на Република България (ЗИДКРБ). Проектът е обсъден на разширено заседание на Изпълнителното бюро на Съюза на юристите в България. Становището ни, разбираемо, не обхваща всички текстове на проекта, като си позволяваме да предложим и промени, които не са включени в него.
1.	По параграф 5 от ЗИДКРБ.
Основният проблем по чл.84, т.16 от проекта ще бъде употребеният израз  “ПРИЕМА”. Считаме, че добро разрешение би било думата да се замени с “ВЗИМА ОТНОШЕНИЕ” или “СТАНОВИЩЕ”. Намираме, че публичността и прозрачността, както и евентуалния косвен контрол върху дейността на съдебната власт, каквато се цели с въвеждането на т.16 от чл. 84 може да се постигне с предлаганата от нас промяна. Иначе (в противен случай) не би било ясно до какви правни последици може да доведе неприемането на докладите, респективно би излязло вън от рамките на конституционно допустимия баланс между законодателната и съдебната власт. 
На второ място докладите на двамата председатели на върховните съдилища и главния прокурор не бива да включват обяснения или отчет за ПРИЛАГАНЕТО НА ЗАКОНА. То може да бъде    предмет     само   на     инстанционния съдебен контрол. Парламентът не може да контролира съдилищата относно прилагането на закона. Осигуряването на еднакво прилагане на законите е в правомощията на върховните съдилища.
По отношение чл.84, т.17 имаме същите възражения – относно думата “ПРИЕМА”, защото текстът засяга и Висшия съдебен съвет (ВСС), като държавен орган частично избиран от Народното събрание (НС).
2.	По параграф 6 от ЗИДКРБ.
По чл.130, ал.6, т.1 се получава дублиране на текста с този на чл.129, ал.1. Необходимо е да се направи уточнение в тази насока.
Новата т.3 на чл.130, ал.6 относно съставянето на проект за бюджета на съдебната власт, изисква да отпадне правомощието на министъра на правосъдието в тази насока – чл.130а, т.1.
В този текст трябва да се формулира и правомощие на ВСС за приемане на отчет за изпълнение на бюджета на съдебната власт.
По чл.130, ал.7 правим възражение, подобно на това по параграф 5 относно чл.84, т.16. Съдържанието на докладите на председателите на върховните съдилища и главния прокурор не може да обхваща каквото и да е отчитане относно прилагането на закона.
По чл.130, ал.8, т.4 е необходимо да се предвиди аналогично прекратяване на мандата на член на ВСС-адвокат, при дисциплинарно заличаване от Адвокатската колегия, както и/или университетски преподавател или научен сътрудник, в случай на дисциплинарни мерки срещу тях.
3.	Параграф 8 от ЗИДКРБ.
С отмяната на ал.2, 3 и 4 на чл.132 по принцип не се отменя функционалния имунитет на магистратите, но фактически се обезмисля. Съществено се променят условията, при които ще се осъществява наказателното преследване при извършени от тях деяния, които съставляват умишлени престъпления от общ характер, при което този имунитет отпада. При действието на сегашните алинеи 2 и 3, в тези случаи, повдигането на обвинение и задържане става след разрешение на ВСС. Това изискване, което поставя магистратите в по-голяма степен в защитено положение в сравнение с останалите граждани, е оправдано от гледна точка на тяхната независимост. Опазването им от някои произволни действия, в крайна сметка, е полезно и необходимо от гледна точка на сигурността в обществото.
Практиката показва, че изискванията на алинеи 2 и 3 не са били пречка за осъществяването на наказателно преследване на магистрати.
4.	Параграф 9 от ЗИДКРБ.
С чл.132а се създава нов орган – Инспекторат, който е към ВСС, което би трябвало да означава, че има структурна и функционална връзка с него.
Що се отнася до структурната връзка ние смятаме, че ВСС трябва да участва най-малкото в съставянето на този инспекторат, следствие на функцията, която ще изпълнява. Трябва също да се има предвид, че основните критики и съмнения относно независимостта и безпристрастието на ВСС идват от това, че половината от състава му се избира от Народното събрание, което предопределя и политически подход в този избор. Ако новосъздаденият орган изцяло се съставя само от НС, това би довело до същите съмнения.
Предлагаме да се потърси механизъм, който да гарантира, че съставът на инспектората няма да бъде продукт на политическо надмощие в НС, а ще доминира професионалното начало. Инспекторите трябва да бъдат подготвени специалисти с практика в съда, прокуратурата и следствието, поради което подборът им трябва да се извършва от ВСС (още повече, че инспекторатът е “към Висшият съдебен съвет”). ВСС трябва да предлага на НС както кандидатите за главен инспектор, така и членове на инспектората.
Необходимо е да се предвиди изрично ВСС да възлага на инспектората извършване на съответни проверки, още повече, че ВСС ще изпълнява част от своите функции, в резултат на установеното от инспектората. За резултатите от всяка една проверка инспекторатът трябва да уведомява (да докладва) на ВСС, за да може той да реагира веднага. Годишният доклад, предвиден в ал.8 ще бъде представен по-късно и няма да е достатъчно ефективен.
Правим следните нови предложения, колкото е възможно в сроковете по чл.154, ал.2, да бъдат включени в четвъртата поправка:
1. Необходимо е възстановяването на законодателната инициатива на президента. Такова правомощие президентът имаше съгласно старата Конституция на НРБ от 1971 г., променена през 1990 г. Тогава председателят-президент се избираше от НС, а не чрез пряк избор, както е сега. Необходимо е той да има по-голямо (и най-главното – активно) участие в законодателния процес.
2. Също така законодателна инициатива трябва да се предвиди и на съдебната власт, в лицето на Висшия съдебен съвет.
3. За изключване на възможността от политическо решение при избора на парламентарната квота, членовете на ВСС да се избират с квалифицирано мнозинство.

                                ЗА ПРЕДСЕДАТЕЛ:							/п/ Йосиф Герон